Справа № 303/7552/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и
    
21.04.2021                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 - адвоката Висилевича А. Т., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Василевич А. Т. в інтересах ОСОБА_1 ,

                                                        в с т а н о в и в :

Постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України,
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Згідно постанови, 14.11.2019 о 22 год. 18 хв. по вул. Миру в м. Мукачево, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2.9 «а» ПДР України й вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Василевич А. Т. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що суддя розглянув справу без його,  ОСОБА_1 , свідків та працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення,  участі, незважаючи на те, що він подавав відповідні клопотання в яких вказував причину неможливості бути присутніми у судових засіданнях, що на його думку свідчить про необ`єктивний, формальний, спрощений підхід до розгляду справи. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Василевича А. Т., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційний суд, з огляду на положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. 
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ 18 № 139615, 14.11.2019 о 22 год. 18 хв. по вул. Миру в м. Мукачево, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується проведеним зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням технічного приладу «Драгер» в присутності двох свідків оглядом на стан сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що своїми підписами ОСОБА_1 підтвердив, що права та обов`язки йому роз`яснені, зі змістом протоколу ознайомлений, його копію отримав, внесені відомості щодо його особи – правильні, від будь-яких пояснень по суті правопорушення відмовився (а. с. 1). 
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що такий проведено за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820» у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з виявленими у гр. ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, почервоніння шкіри обличчя), - результат огляду - 2, 28 % проміле (а. с. 3), що також підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою тестування на алкоголь (а. с. 2). Разом із тим, із Акту огляду та роздруківки тестування вбачається, що такі підписані ОСОБА_1 , який будь-яких застережень щодо процедури проходження тестування та результатів тестування не подавав.
З наявних у матеріалах справи письмових пояснень громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 убачається, що в їхній присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, в результаті чого в нього було виявлено – 2,28 % проміле алкоголю (а. с. 4, 5).
З розписки ОСОБА_1 від 14.11.2019 убачається, що останній підтвердив факт залишення транспортного засобу марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , на зберігання по вул. Миру, 151 «в» у м. Мукачево (а. с. 6).
З протоколу про адміністративне затримання убачається, що ОСОБА_1 був затриманий поліцейським ОСОБА_4 14.11.2019 о 22 год. 40 хв. для складення протоколу в зв`язку з вчиненням передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП правопорушенням і після складення такого протоколу звільнений о 23 год. 14.11.2019 (а. с. 7).
З копії постанови серії ДПО18 № 760070 убачається, що 14.11.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме, за те, що 14 листопада 2019 року о 22 год. 18 хв. у м. Мукачево по вул. Миру, 151, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла у темну пору доби, а також не маючи при собі посвідчення водія відповідної категорії (а. с. 8).
З довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області Бордаш М. від 19.11.2019 убачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 (а. с. 9).
Викладені в протоколі обставини підтверджуються і наявним у матеріалах справи відеозаписом із місця події (а. с. 11).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що поліцейський ОСОБА_5 був упереджений при проведенні огляду та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що в нього були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, – у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду.
Тому, апеляційний суд доходить висновку, що поліцейський ОСОБА_5 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень. 
Крім того, під час апеляційного розгляду справи не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залучені в якості свідків проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння та складанні щодо нього протоколу, були підстави для обмови ОСОБА_1 , – такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилалася сторона захисту в ході її розгляду. 
Не встановлено в ході апеляційного розгляду й будь-яких фактів примусу чи незаконних методів з боку працівників поліції щодо ОСОБА_6 , які призвели до примусового проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також підпису протоколу, акту огляду та роздруківки тестування. 
Доводи апеляційної скарги про незаконність постанови апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суддя розглянув справу без участі ОСОБА_1 , свідків та працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що він подавав відповідні клопотання, у яких вказував причину неможливості бути присутнім у судових засіданнях, що, на його думку, свідчить про необ`єктивний, формальний, спрощений підхід до розгляду справи, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог передбачених п. 2.9 «а» ПДР та не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не свідчать про порушення його права на захист. 
Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що: відповідно до вимог чинного КУпАП розгляд справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є безумовною підставою для скасування судового рішення; стороні захисту було відомо про наявність у провадженні Мукачівського міськрайонного суду справи щодо ОСОБА_1 , у тому числі й про розгляд справи 10.02.2020. Разом із тим, апеляційний суд враховує і те, що стороною захисту як у поданих суду першої інстанції клопотаннях, так і в апеляційній скарзі не вказується для з`ясування яких саме обставин необхідно викликати свідків, пояснення яких містяться у матеріалах справи, та працівника поліції, який склав протокол, і які саме інші факти, ніж ті, що зазначені в письмових поясненнях та підтверджуються відеозаписом із місця події та іншими наявними в матеріалах справи доказами, вказані свідки та поліцейський можуть підтвердити.
При оцінці доводів про порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції у відсутності ОСОБА_7 і позбавлення його можливості надавати пояснення та докази у провадженні, апеляційний суд також зазначає, що ці доводи у даному випадку не є підставою для скасування постанови судді, оскільки за наявної сукупності наведених доказів, відсутність   ОСОБА_1 у судовому засіданні ніяк не вплинула на доведеність його вини у вчиненому правопорушенні та на законність накладення на нього адміністративного стягнення.
При цьому, апеляційним судом не встановлено таких даних, які б свідчили про недозволенність чи неможливість застосування приладу «Драгер», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. 
Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення. 
Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення буде сприяти досягненню основної мети – виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 
Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які не знайшли свого підтвердження і жодними чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану адвокатом Василевичем А. Т. в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу – без задоволення. 
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик свідків, стороною захисту не заявлялось.
При оцінці доводів клопотання про повернення справи щодо ОСОБА_1 до Мукачівського міськрайонного суду для виправлення описки, оскільки в резолютивній частині зазначено, що ОСОБА_1 призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч чотириста) гривень, апеляційний суд зазначає, що санкцією статті, за якою ОСОБА_1 визнано винним, передбачено штраф у розмірі саме 10200 гривень, а виявлена неузгодженість при необхідності може бути усунута в ході виконання постанови.
                                                       
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                               П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Василевич А. Т. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя І. В. Стан