УХВАЛА

21 квітня 2021 року 
м. Київ
справа №  916/928/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Уркевич В.Ю.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай-Сервіс-Експрес"
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020
та рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2020 
у справі № 916/928/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай-Сервіс-Експрес"
до Приватного підприємства "Агро Віта" 
про припинення права власності та визнання права власності,
В С Т А Н О В И В:
26.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунай-Сервіс-Експрес" повторно подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 (повний текст складено 23.11.2020) та рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2020 у справі № 916/928/17 після повернення вперше поданої касаційної скарги на зазначене судове рішення ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.02.2021 на підставі ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Відповідно до протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 03.03.2021 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ  О.В., Уркевич В.Ю.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.03.2021 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай-Сервіс-Експрес" залишено без руху з підстав недодержання заявником вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, надано скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, вказано на необхідність зазначити передбачену (передбачені) ст. 287 ГПК України підставу (підстави) подання цієї скарги.
Вказану ухвалу від 22.03.2021 скаржник отримав 01.04.2021, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
На виконання вимог вказаної ухвали скаржником 30.03.2021 подано касаційну скаргу у новій редакції (отримана Верховним Судом 06.04.2021), у якій заявник вказує на те, що касаційна скарга подається на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України.
При цьому посилання скаржника на п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, не можна вважати такими, що відповідають вимогам п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України з огляду на таке.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, касаційна скарга має містити обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення. 
Частиною 1 ст. 300 ГПК України передбачено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України, а тому право касаційного оскарження обмежено виключно тими підставами, які передбачені положеннями ст. 287 ГПК України.
При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.
У новій редакції касаційної скарги заявник повторно посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права (ст. ст. 16, 183, 358, 364, 365 Цивільного кодексу України) та неправильне застосування судами постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що заявником не наведено обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 908/1754/17 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, а доводи касаційної скарги зводяться до неправильного застосування судами п.п. 33, 44, 46 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду.
Суд звертає увагу скаржника на те, що зазначення у скарзі загальної вказівки на те, що касаційна скарга подається на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України без належного обґрунтування обраної підстави касаційного оскарження, недостатньо для висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, як того вимагає п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.
Частиною 4 ст. 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.
Приписами ч. 5 ст. 292 ГПК України, зокрема, визначено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Таким чином скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 22.03.2021 щодо визначення передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 290 цього Кодексу, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай-Сервіс-Експрес" підлягає поверненню скаржнику.
Оскільки касаційна скарга підлягає поверненню, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 та рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2020 у справі № 916/928/17 слід залишити без розгляду.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 292 ГПК України, Суд, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай-Сервіс-Експрес" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 та рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2020 у справі № 916/928/17 не приймати до розгляду і повернути скаржнику.
2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунай-Сервіс-Експрес" про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 та рішення Господарського суду Одеської області від 03.06.2020 у справі № 916/928/17 залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                   Могил С.К.  

Судді:                                                                                                           Случ О.В.

                                                                                                                    Уркевич В.Ю.