ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 травня 2021 року           справа №200/9678/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі  № 200/9678/20-а (головуючий І інстанції Зеленов А.С., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУПФУ в Донецькій області, відповідач) про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 5 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, стягнення заборгованості з пенсії в сумі 112062грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.01.2021 року позов задоволений частково: зобов`язано ГУПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 5 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року; стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача заборгованість з пенсії за  період з 1 липня 2017 року по 31 серпня 2020 року 105484,41 грн.; у задоволені іншої частини вимог - відмовлено (а.с. 56-62).
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
Апелянт, посилаючись на висновки Верховного Суду в постановах від 03.04.2019 року у справі № 820/4261/18, від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15, від 25.06.2020 року у справі № 0240/2226/18, вважає, що спір у цій справі є тотожним спору у справі № 263/1245/17, оскільки виник між тими ж сторонами, про той самий предмет позову із тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення у справі № 200/1183/20-а, тому цей спір в окремому судовому проваджені не розглядається. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача виконати судове рішення. Також, вважає передчасними вимоги про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 5 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, оскільки до пенсійного органу не надходила відповідна довідка від органу, з якого позивач звільнився, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду в постанові від 24.09.2020 року у справі № 160/8324/19, Верховного Суду в рішенні від 15 лютого 2018 року по справі № 820/6514/17 та в рішенні від 13 березня 2019 року по справі № 240/6263/18 (а.с. 65-70). 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволенні.
Сторони в засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09.04.1992 року, знаходиться на обліку у відповідача.          Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 30.10.2019 року у  справі № 263/12455/17 позов ОСОБА_1 до ГУПФУ в Донецькій області - задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії з 01.07. 2017 року; зобов`язано ГУПФУ в Донецькій області поновити виплату пенсії позивачу з 01.07.2017 року; в іншій частині позовних вимог – відмовлено (а.с. 8-13).
Щодо вимог про стягнення заборгованості з пенсії в сумі 112062 грн.
На виконання рішення суду у справі № 263/12455/17 відповідачем виконано розрахунок суми пенсії позивача за період з 01.07.2017 року по 31.08.2020 року, яка складає 105484,41 грн. Заборгованість буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України (а.с. 42, 48).
Таким чином, наявність заборгованості з пенсії в сумі 105484,41 грн. підтверджує відповідач.
Згідно ч.1  ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 14 КАС України).
Відповідно до частини першої статті  1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої у національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05 січня 2000 року) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).
За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).
Верховенство права, як основоположний принцип адміністративного судочинства, визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.
Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Апелянт вважає, що позивач не може звертатися з позовом щодо спонукання відповідача виконати рішення суду у справі № 200/1183/20-а, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 03.04.2019 року у справі № 820/4261/18, від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15, від 25.06.2020 року у справі № 0240/2226/18.
Колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на вищевказані рішення, оскільки вони не стосуються спірних правовідносин.
Апеляційним судом враховано позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 04.03.2020 року у справі № 219/11809/19-а
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості з пенсії в сумі 105484,41 грн., однак, суд першої інстанції залишив поза увагою доводи відповідача з посиланням на висновки Верховного Суду в постановах від 03.04.2019 року у справі № 820/4261/18, від 20.02.2019 року у справі № 806/2143/15, від 25.06.2020 року у справі № 0240/2226/18, та не спростував їх, у зв`язку з чим рішення суду в цій частині підлягає зміні.
Щодо вимог про зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 5 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» усі призначені за цим  Законом  пенсії   підлягають    перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на    перерахунок    пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок    перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби    військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (далі - Порядок № 45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.
На підставі зазначеного в пункті 1 Порядку № 45 рішення Кабінету  Міністрів  України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.
Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах  Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).
Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Таким чином, Порядком № 45 передбачено обов`язок з видачі довідок про заробітну плату державного органу, з якого особа була звільнена із служби.
Колегія суддів зазначає, що перерахунок пенсії, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі частини 4 статті 63 Закону, здійснюється за процедурою, визначеною Порядком № 45 у зв`язку із зміною посадового окладу.
Згідно п. 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону  України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1) про виникнення підстав для проведення перерахунку  пенсій згідно  зі  статтею  63 Закону (2262-12) уповноважені структурні підрозділи   зобов`язані   у  п`ятиденний  строк  після  прийняття відповідного   нормативно-правового   акта,   на   підставі  якого змінюється   хоча  б  один  з  видів  грошового  забезпечення  для  відповідних   категорій  осіб,  або  у  зв`язку  з  уведенням  для зазначених    категорій   військовослужбовців   нових   щомісячних додаткових   видів   грошового   забезпечення  (надбавок,  доплат, підвищень)  та  премій  у  розмірах,  встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.
Органи, що призначають пенсії,  протягом п`яти  робочих  днів після  надходження  такого  повідомлення  подають  до  відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб,  яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). 
Після   одержання   списків   осіб   уповноважені  структурні підрозділи  зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для  перерахунку  раніше  призначених пенсій і в п`ятиденний строк після   надходження   передають  їх  до  відповідних  органів,  що призначають пенсії.
Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. 
Колегія суддів зазначає, що довідку до Головного управління не подано, тому зобов`язання пенсійного органу здійснити перерахунок пенсії є передчасним оскільки без отримання належної довідки, виданої відповідним органом, з якого позивача звільнено зі служби - у пенсійного органу відсутні підстави та повноваження для проведення перерахунку пенсії позивачу.
Виходячи з наведених обставин та вимог закону, колегією суддів встановлено відсутність протиправності дій (бездіяльності) з боку відповідача - ГУПФУ в Донецькій області щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову про зобов`язання ГУПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 5 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання ГУПФУ в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в цій частині з прийняттям нового про відмову у задоволенні позову та зміні в мотивувальній частині щодо вимог про стягнення заборгованості з пенсії.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі  № 200/9678/20-а за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заборгованості - скасувати в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії; прийняти нову постанову в цій частині про відмову у задоволенні цих вимог.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі  № 200/9678/20-а - змінити в мотивувальній частині щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з пенсії.
Повний текст постанови складений 26 травня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                     Г.М. Міронова