Єдиний унікальний номер 219/6766/19 
Номер провадження 22-ц/804/820/21        

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

18 травня 2021 року                                                                    м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Канурної О.Д., 
суддів: Космачевської Т.В., Корчистої О.І.,
за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року у цивільній справі №219/6766/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення матеріальної та моральної шкоди (суддя першої інстанції ОСОБА_2 ), -

                                                     В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.
У липні 2019 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що їй на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 , де вона мешкає.
Між нею та відповідачем ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» існують цивільні правовідносини, які підтверджуються конкретними обставинами, а саме з боку відповідача - це постачання на об`єкт позивача, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 електроенергії належної якості, а з боку позивача - це, зокрема, споживання електроенергії, оплата спожитої електроенергії. На її ім`я відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 . Також між позивачкою та відповідачем укладався договір на постачання послуг, який знаходиться у відповідача.
31.03.2019 року приблизно о 9 год. 30 хв. сталося пошкодження повітряної лінії 04, кв. ТП-70 внаслідок пориву електропроводів, поєднуючи дві опори ЛЕП біля  будинку позивачки за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого різко збільшилась напруга в електромережі. З цієї причини були пошкодженні електроприлади в її будинку, які на той момент були включені до електромережі, а саме: морозильна камера «Атлант», холодильник-морозильник «Wirlpool», системний блок комп`ютера, телевізор-монітор «Samsung», котел опалення «Vailand», блок живлення до модему.
Факт пошкодження повітряної лінії зафіксований Актом від 31.03.2019 року, складений співробітниками Бахмутського РЕС; факт пошкодження електротехніки підтверджується протоколом огляду місця події Бахмутського відділу поліції від 31.03.2019 року.
Внаслідок ЧП, яка сталося 31.03.2019 року за указаних обставин та з вини відповідача, позивачці були спричинені матеріальні збитки, які складаються з грошових витрат на усунення пошкоджень електроприладів. Так, вона дійсно вимушена оплатити ремонтні роботи пошкодженої електротехніки. Витрати на ремонт складають 6805,00 грн., що підтверджується чеками про оплату ремонтних послуг та технічними висновками про причини несправності електроприладів.
Також позивачу була спричинена моральна шкода. Вважає, що відповідач винен їй відшкодувати грошову компенсацію моральної шкоди у розмірі 15000,00 грн., через заподіяну майнову шкоду внаслідок перепаду напруги 31.03.2019 року, що спричинило їй моральні страждання, вона перенесла великий нервовий стрес та вимушена постійно вживати заспокійливі ліки. Через те, що були пошкоджені всі прилади в її будинку, були порушені комфортні умови проживання. Позивачу знадобились додаткові грошові можливості для того, щоб виконати ремонті роботи пошкоджених приладів. Позивачка вимушена була позичати гроші на ремонт техніки у своїх знайомих, бо вона пенсіонерка, отримує невелику пенсію.
Позивач - ОСОБА_1 просила суд першої інстанції стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на її користь компенсацію за спричинені матеріальні збитки у розмірі 6805,00 грн. та грошову компенсацію у розмірі 15000,00 грн. за моральну шкоду.
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року цивільний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 6805,00 грн., моральну шкоду у розмірі 15000 грн.
Додатковим рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 березня 2021 року стягнуто з Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» судові витрати в розмірі 1816,00 грн. на користь держави.
Із рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року не погодився відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що із вказаним рішенням суду не погоджується, вважає його незаконним, необґрунтованим, прийнятим на підставі неправильно встановлених обставин, що мають значення для справи, неправильного їх дослідження та оцінки, на підставі неналежних, недостатніх та недостовірних доказів та таким, що підлягає скасуванню. Суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які є недоведеними; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи; також судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Відповідач - Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі» просить Донецький апеляційний суд рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року по справі № 219/6766/19 скасувати та ухвалите нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. Вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» було залишено без руху у зв`язку з не сплатою судового збору. 
До Донецького апеляційного суду від Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» надійшло платіжне доручення про сплату судового збору.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 14 квітня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та встановлено позивачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.
Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження Акціонерним товариством «ДТЕК Донецькі електромережі» отримана (а.с. 86,87).
Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги ОСОБА_1 отримані (том № 2, а.с. 88).
До Донецького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 (том № 2, а.с. 90-92).
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 26 квітня 2021 року цивільну справу було призначено до розгляду на 18 травня 2021 року.
20 квітня 2018 року на виконання Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019 – VIII загальними зборами акціонерів «ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» прийнято рішення про зміну найменування Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» на Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі електромережі».
Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника відповідача - Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі», пояснення позивача ОСОБА_1 , обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України,  завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.  
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Задовольняючи позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , суд першої інстанції послався на те, позивач подав до суду акти виконаних робіт по ремонту техніки, яка вийшла з ладу, з яких вбачається, що техніка вийшла з ладу внаслідок завищеної напруги і що узгоджується з висновком, викладеним працівниками Бахмутського РЕМ від 31.03.2019 року.
Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачці на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
Суд першої інстанції в рішенні вказав, що відповідно до акту пошкодження повітряної лінії від 31.03.2019 року, складеного працівниками Бахмутського РЕМ, 31.03.2019 року, приблизно о 09 год. 30 хв., сталося пошкодження повітряної лінії 0.4, кВ ТП-70 внаслідок пориву електропроводів, поєднуючи дві опори ЛЕП біля будинку у АДРЕСА_2 . Попередньо, це пошкодження могло привести до підвищеної напруги в мережі у абонента по вул. Зарічна. Бригадою напруга не замірювалася у зв`язку з загрозою життю та безпеки людей.
Але у вказаному вище акті взагалі відсутнє посилання на будинок АДРЕСА_2 , а вказано взагалі АДРЕСА_3 , а.с. 7).
Також судом першої інстанції в рішенні вказано, що факт пошкодження 31.03.2019 р. електротехніки у будинку АДРЕСА_2 , а саме, морозильна камера « Атлант», холодильник-морозильник «Wirlpool», системний блок комп`ютера, телевізор-монітор «Samsung», котел опалення «Vailand», блок живлення до модему, що належать позивачеві, підтверджується протоколом огляду місця події Бахмутського відділу поліції від 31.03.2019 року, відповідно до якого на стовпах прольотних опорів № 90,89 пошкоджено електромережі шляхом обриву мережного фазного дроту А 16 мм та зазначено детально матеріал та його розташування.
Проте, вказаний вище протокол огляду місця події  не містить інформації щодо будинку АДРЕСА_2 і в ньому немає взагалі згадки про вихід з ладу будь-якої техніки (том № 1, а.с. 8 - 10).
Тобто, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.
В рішенні суд першої інстанції посилається на Правила користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, проте вказана Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ № 502 від 20.06.2018 року.
Позивачка вважає, що їй завдано матеріальної шкоди, яка підтверджується копією товарних чеків, а саме, вартість ремонту морозильної камери «Атлант» та холодильника-морозильника «Wirlpool» становить 3200 грн. (товарний чек 1204 від 25.04.2019 року), системного блоку комп`ютера - становить 700 грн. (квитанція 12907) , телевізор-монітор «Samsung»- становить 230 грн. (квитанція № 12908), вартість ремонту котла опалення «Vailand» - становить 2200 грн. (акт від 03.04.2019 р. № 01/2019), блок живлення до модему- становить 150 грн. (товарний чек від 01.04.2019 року).
Відповідно до висновків ПП ОСОБА_3 від 25.04.2019 року дефекти пошкоджених електроприладів викликані невідповідністю напруги в мережі (вище 245 В).
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 77 ЦПК України,  належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 5 вказаної вище статті, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з частиною 6 вказаної вище статті, доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Технічний висновок сервісного центру та висновки про ремонт, які найдані ПП ОСОБА_3 від 25.04.2019 року не є належними доказами.
Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме, наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вини. Наявність заподіяної шкоди та протиправної поведінки доводить сторона, якій завдано шкоду.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутністю хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Стаття 1209 ЦК України деталізує положення вказаної вище норми, зокрема, підставою відповідальності продавця є спричинення заподіяної шкоди недоліками товарів, що реалізуються. 
Вказаній нормі кореспондує положення статті 16 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно яким на споживача покладається обов`язок довести не тільки наявність шкоди, а і наявність дефекту продукції, у даному випадку постачання електричної енергії неналежної якості і наявність причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою та поставкою продукції неналежної якості.
Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 11.04.2019 року по справі № 521/14530/16-ц.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (із змінами) передбачено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. 
Частиною 3 статті 1209 ЦК України передбачено, що підстави для відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товару, що є рухомим майном, у тому числі такого, що є складовою частиною іншого рухомого чи нерухомого майна, включаючи електроенергію, встановлюються законом.
Пунктом 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 16 вказаного вище Закону, шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону.
Як вбачається із частини 1 статті 6 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», потерпілий повинен довести: наявність шкоди; наявність дефекту в продукції; наявність причинно – наслідкового зв`язку між дефектом в продукції та шкодою.
Згідно з пунктом 5 статті 1 вказаного вище Закону, продукція - будь-яке рухоме майно, включаючи готову продукцію, сировину та комплектувальний виріб, у тому числі майно, що є складовою частиною іншого рухомого або нерухомого майна. Термін "продукція" включає також електроенергію.
Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що  за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно частини 1 статті 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стягуючи з відповідача заподіяну моральну шкоду на користь позивачки ОСОБА_1 в розмірі 15000 грн., суд першої інстанції послався на статтю 1167 ЦК України, яка передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі  неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала  за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, які регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Покладаючи на відповідача обов`язок відшкодувати моральну шкоду, суд безпідставно застосував правила статті 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини. Правовідносини сторін випливають з договірних відносин щодо постачання відповідачем електричної енергії до будинку позивача – споживача цієї енергії.
Згідно зі статтею 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень статтей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.
Вказане вище узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 9 листопада 2016 року у справі № 6 – 1575 цс 16.
Враховуючи, що підстав для відшкодування матеріальної шкоди немає, апеляційний суд вважає, що немає також і підстав для відшкодування моральної шкоди.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача.
Згідно з частиною 6 вказаної вище статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач  відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору, апеляційний суд вважає, що відповідачу - Акціонерному товариству «ДТЕК Донецькі електромережі»  витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2305,20 грн. необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі»  задовольнити.
Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,  відмовити.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2305 грн. (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 19 травня 2021 року

Суддя:                                            О.Д.Канурна