П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3523/20	
Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді – доповідача	Кравця О.О.	
судді –	Зуєвої Л.Є.	
судді – 	Коваля М.П. 	
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»      на рішення  Одеського окружного адміністративного суду  від    16 вересня 2020 року по справі № 420/3523/20 прийнятого в у відкритому судовому засіданні  у складі судді Самойлюк Г.П. за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»    про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -
ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

24.04.2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулося до суду з позовом до Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»     та просило суд:
застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів», ЄДРПОУ: 20988108, юридична адреса: 67844, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Приморська, 186,
-у спосіб: у вигляді повного зупинення експлуатації будівель Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів», за адресою: 67844, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Приморська, 186,
-у порядок: шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаних будівель Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів»    від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), обмеження до них доступу, за винятком проведення робіт з усунення недоліків наданих в акті перевірки № 22 від 24.01.2020, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №22 від 24.01.2020р. за номерами: 1-12.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року адміністративний позов був задоволений .

II.          КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ , УЗАГАЛЬНЕНІ  ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ  УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року, Комунальний заклад    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»     подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права та просив його скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Вимоги апеляційної скарги апелянт     обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги той факт, що у зв`язку з карантинними обмеженнями, що були введені державними органами для боротьби з пандемією СОVID-19 усунення порушень, зазначених в акті № 22 від 24.01.2020 р. було затримано. Виникла ситуація в країні вплинула на можливість КЗ «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа І-ІІ ступенів» укладати договори з підрядними організаціями, що виконують роботи щодо усунення порушень у сфері пожежної безпеки.
В свою чергу, КЗ «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа І-ІІ ступенів» відповідально поставилась до виниклої ситуації та оперативно вживала всіх можливих заходів для ліквідації виявлених порушень, зокрема придбала вогнегасники ВП-5 та кріплення до вогнегасників; проведено протипожежні інструктажі, навчання і перевірки знань з пожежно- технічного мінімуму, а також перевірку знань посадової особи з питань пожежної безпеки в порядку встановленому ПКМУ № 444; біля пожежного водоймища встановлено покажчик з літерним індексом ГГВ, цифровим значенням запасу води в кубічних метрах та кількістю пожежних автомобілей ; на. вікнах їдальні демонтовано глухі грати; усунено порушення щодо з`єднання, відгалудження та окінцювання жил проводів та кабелів в розгалуджувальних коробках; проведено відкриті торги з послуг по встановленню автоматичної пожежної сигналізації, системи оповіщення та управління евакуацією людей - монтаж та пуско-налагоджування - на даний час розпочалася робота щодо встановлення автоматичної пожежної сигналізації.
Апелянт зазначає , що суд 1-ї інстанції не врахував, та не надав оцінку доказам, які підтверджували факт того, що з моменту складення акту № 22 від 24.01.2020 р. по момент прийняття рішення у справі КЗ «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа І-ІІ ступенів » все ще здійснював усунення виявлених порушень, та частково усунув порушення, зафіксовані в акті № 22 від 24.01.2020 р.
Також суд не надав офіційну оцінку тим порушенням, які лишились не усунуті відповідно до акту № 22 від 24.01.2020 р., не з`ясував їх вплив на можливість виникнення НС, не обґрунтував необхідність застосування найбільш жорсткого заходу реагування у сфері державного контролю у вигляді повного зупинення роботи підприємства чим порушив норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення у справі.
Апелянт зазначає , що судом 1-ї інстанції не досліджено та не прийнято до уваги докази, які підтверджують часткове виконання робіт виявлених перевіркою порушень.
10.03.2021 року до апеляційного суду надійшов відзив позивача, в якому він просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

III.          ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ: 

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року відкрито апеляційне провадження по справі. 
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних обставин: 

IV.          ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що на виконання наказу Головного управління ДСНС України в Одеській області № 420 від 11.12.2019    р. «Про проведення позапланових перевірок», посвідчення на проведення перевірки №17 від 20.01.2020р., у період з 23.01.2020    р. по 24.01.2020    р. посадовими особами Овідіопольського РС ГУ ДСНС України в Одеській області проведено позапланову перевірку Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»    за адресою: 67833, Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Приморська, 1862, щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складений акт №22 від 24.01.2020р. (а.с.  11-19), яким зафіксовано    порушення приписів Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених  наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 05.03.2015р. за №252/26697 (далі    ППБУ) та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної безпеки, зокрема:
1)п.15 розділу ІІ  порядок організації та проведення протипожежних інструктажів, навчання і перевірки знань з пожежно-технічного мінімуму на об`єкті не відповідає ПКМУ № 444;
2)п.16 розділу ІІ ППБУ    посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому ПКМУ № 444;
3)п.2.31, п.2.32    гл. 2 розд. ІІІ ППБУ    сходові клітки, внутрішні сходи, коридори, проходи, виходи та інші шляхи евакуації не обладнані евакуаційним освітленням із світловими покажчиками «вихід» у відповідності до вимог ДБН в.1.1-7-2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ДБН В.2.5-23-2010 «Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення» та Правил улаштування електроустановок;
4)п. 1 розділу V ППБУ    будинки, приміщення та споруди не обладнано системами протипожежного захисту та оповіщення відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
5)пп.10 п. 2.1 розділу V ППБУ    біля пожежного водоймища не встановлено покажчик (об`ємний зі світильником або плоский з застосуванням світло відбивного покриття) з нанесеним на нього літерного індексу ПВ, цифровим значенням запасу води у кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть встановлюватися на майданчику біля водойми;
6)пп.1 п. 2.1 розділу V ППБУ   пожежні кран-комплекти знаходяться у непрацюючому стані (внутрішній протипожежний водогін не працює);
7)п.1.3 розділу ІV ППБУ  черговий персонал не забезпечений фільтрувальними пристроями для саморятування під час пожежі з розрахунку на максимальну кількість дітей та для обслуговуючого персоналу;
8)п.1.21 розділу V ППБУ    будівлі не забезпечені установками від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;
9)п. 2.16 гл. 2 розділу ІІІ ППБУ    на вікнах їдальні встановлено глухі грати;
10)п. 1.6 розділу ІV ППБУ   з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в розгалужувальних коробках виконано «вскрутку». Місця з`єднання жил проводів і кабелів, а також з`єднувальні та відгалужувальні затискачі повинні мати мінімальний опір, щоб уникнути їх перегрівання і пошкодження ізоляції стиків. Втрати опору ізоляції на стиках повинні бути не більше втрат опору ізоляції на цілих жилах цих проводів і кабелів;
11)п. 1.20 гл.1 розділу ІV ППБУ  не проведено заміри опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;
12)п. 3.6 гл. 3 розділу V ППБУ    приміщення не забезпечені первинними засобами пожежогасіння (вогнегасниками) згідно норм належності;
13)п. 3 Порядку ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки, ПКМУ № 956    не проведено ідентифікації об`єкту підвищеної    небезпеки (газової котельні).
Акт перевірки №22 від 24.01.2020р. був вручений директору Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»    Веріс А.В. 24.01.2020 р., про що свідчить особистий підпис останньої (а.с. 19).
Судом апеляційної інстанції було встановлено , що згідно  акту №19 від 18 березня 2021 року наявне  порушення вимог законодавства, а саме :будівлі необладнано установками від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (обладнано тільки спальний корпус), 
Поряд з цим жодних зауважень чи заперечень до проведеного позапланового заходу та складеного акту перевірки №19 від 18 березня 2021 року з боку Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»      не було. 

V.  РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя, здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно з частиною четвертою        статті 43       Конституції України  кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.
          Правовідносини між сторонами врегульовані нормами  Конституції України, Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012,  № 5403-VI ( надалі - КЦЗ України)  , Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфер господарської діяльності”     (далі    Закон № 877-V), Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України №20/2013 від 16.01.2013 року "Про деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій", Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 року №1417
Згідно ч.1 ст.20 КЦЗ України , до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: 1) забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; 2) забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; 3) розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; 4) організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; 5) створення об`єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; 6) створення диспетчерських служб відповідно до цього Кодексу та інших законів, необхідних для забезпечення безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 7) проведення оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій на об`єктах суб`єкта господарювання, здійснення заходів щодо неперевищення прийнятних рівнів таких ризиків; 8) здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; 9) декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 10) розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки; 11) проведення об`єктових тренувань і навчань з питань цивільного захисту; 12) забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання відповідно до вимог   статті 133   цього Кодексу; 13) здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; 14) забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб органів державного нагляду, працівників аварійно-рятувальних служб, з якими укладені угоди про аварійно-рятувальне обслуговування суб`єктів господарювання, для проведення обстежень на відповідність протиаварійних заходів планам локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об`єктах, сил цивільного захисту – для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у разі виникнення надзвичайних ситуацій; 15) забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; 16) здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні); 17) дотримання протиепідемічного, протиепізоотичного та протиепіфітотичного режиму; 18) створення і використання матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; 19) розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; 20) розроблення і затвердження інструкцій та видання наказів з питань пожежної безпеки, здійснення постійного контролю за їх виконанням; 21) забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; 22) утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; 23) здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики; 24) своєчасне інформування відповідних органів та підрозділів цивільного захисту про несправність протипожежної техніки, систем протипожежного захисту, водопостачання, а також про закриття доріг і проїздів на відповідній території; 25) виконання інших завдань і заходів у сфері цивільного захисту, передбачених цим Кодексом та іншими 
Згідно статті 55 КЦЗ України, забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях.
Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Повноваження у сфері пожежної безпеки асоціацій, корпорацій, концернів, інших господарських об`єднань визначаються їхніми статутами або договорами між суб`єктами господарювання, що утворили об`єднання. Для виконання делегованих об`єднанню функцій у його апараті створюється служба пожежної безпеки.
Обов`язок із забезпечення пожежної безпеки під час проектування та забудови населених пунктів, будівництва будівель і споруд покладається на органи архітектури, замовників, забудовників, проектні та будівельні організації.
Обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.
Відповідно до ст.66 КЦЗ України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Згідно п.12 ч.1 ст.67 КЦЗ України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до ч.1 ст.68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у т.ч. невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.
Згідно ч.2 ст.68 КЦЗ України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.1 ст.70 КЦЗ України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Згідно ч.2 ст.70 КЦЗ України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду. 
Відповідно до ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) – діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Відповідно до ч.5 ст.4 Закону № 877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Згідно з п.п.57 п.4 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України №20/2013 від 16.01.2013 року "Про деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій", Державна служба з надзвичайних ситуацій України відповідно до покладених на неї завдань організовує та проводить перевірки додержання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, організації виконання заходів щодо захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру на підприємствах, в установах, організаціях, що входять до складу залізничного, автомобільного, авіаційного, морського та річкового транспорту, на базах, складах, арсеналах зберігання та у місцях виробництва, утилізації ракетно-артилерійського озброєння, компонентів рідкого ракетного палива.
Відповідно до Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Одеській   області, затвердженого наказом ДСНС України №507 від 21.09.2017 року, Головне управління ДСНС України у Одеській області відповідно до покладених на нього завдань на відповідній території здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства.
Згідно п.15 розділу ІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 року №1417 (далі– ППБУ) усі працівники при прийнятті на роботу на робочому місці повинні проходити інструктажі з питань пожежної безпеки (далі - протипожежні інструктажі).
Особи, яких приймають на роботу, пов`язану з підвищеною пожежною небезпекою, повинні попередньо (до початку самостійного виконання роботи) пройти спеціальне навчання (пожежно-технічний мінімум).
Види протипожежних інструктажів, а також порядок організації та проведення протипожежних інструктажів, навчання і перевірки знань з пожежно-технічного мінімуму встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».
Згідно п.16 розділу ІІ ППБУ посадові особи та працівники проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях».
Згідно п.2.31 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей.
Відповідно до п.2.32 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, світлові покажчики “Вихід” необхідно постійно утримувати справними. У залах для глядачів, виставкових, актових залах та інших подібних приміщеннях вони мають бути увімкнуті на весь час перебування людей (проведення заходу).
Відповідно п.п.1.2 п.1 розділу V ППБУ, будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».
Відповідно пп.1,10 п.2.1 розділу V ППБУ, зовнішній протипожежний водопровід повинен відповідати таким вимогам:
відповідальними за технічний стан пожежних гідрантів, установлених на мережі водопроводу населених пунктів, є відповідні служби (організації, установи), які утримують ці мережі водопроводу, а на території підприємств - їх власники або орендарі;
водонапірні башти повинні бути забезпечені під`їздом з твердим покриттям і пристосовані для відбору води пожежно-рятувальною технікою будь-якої пори року. На корпус водонапірної башти слід наносити позначення, яке вказує на місце розташування пристрою для забирання води пожежно-рятувальною технікою.
Згідно п.1.3 розділу VІ ППБУ у дитячих закладах з цілодобовим режимом роботи, на літніх дитячих дачах повинно бути встановлене чергування обслуговуючого персоналу в нічний час. Приміщення для розміщення чергових має бути забезпечене телефонним зв`язком. Черговий повинен бути забезпечений засобами індивідуального захисту органів дихання для саморятування людей під час пожежі з розрахунку на максимальну кількість дітей та окремо для обслуговуючого персоналу, комплектом ключів від дверей евакуаційних виходів, ручним електричним ліхтарем, знати кількість дітей, які залишаються на ніч, місця їх розміщення й повідомляти ці відомості телефоном у найближчий пожежно-рятувальний підрозділ.
Відповідно до п.2.16 глави 2 розділу ІІІ ППБУ у разі необхідності встановлення на вікнах приміщень, де перебувають люди, ґрат останні повинні розкриватися, розсуватися або зніматися. Під час перебування в цих приміщеннях людей ґрати мають бути відчинені (зняті).
Установлювати глухі ґрати дозволяється у квартирах, банках, касах, складах, коморах, кімнатах для зберігання зброї і боєприпасів, а також на інших приміщеннях, розрахованих на одночасне перебування до 50 осіб (крім навчальних закладів), та в інших випадках, передбачених нормами і правилами, затвердженими в установленому порядку.
Пунктом 1.6 розділу IV ППБУ вимагається з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів мають здійснюватися за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів.
Місця з`єднання жил проводів і кабелів, а також з`єднувальні та відгалужувальні затискачі повинні мати мінімальний перехідний опір, щоб уникнути їх перегрівання і пошкодження ізоляції стиків. Втрати опору ізоляції на стиках повинні бути не більше втрат опору ізоляції на цілих жилах цих проводів і кабелів.
Пунктом 1.20 розділу IV ППБУ вимагається, замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання мають проводитись 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ.
Згідно пункту 3.6 розділу V ППБУ територія підприємств, будинки, споруди, приміщення, технологічні установки повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку.
Ця вимога стосується також будівель, споруд та приміщень, обладнаних будь-якими типами систем пожежогасіння, пожежної сигналізації або внутрішніми пожежними кран-комплектами.
До початку експлуатації об`єкти (будинки, споруди, приміщення, технологічні установки) повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно з Правилами експлуатації та типовими нормами належності вогнегасників, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15 січня 2018 року № 25, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2018 року за № 225/31677.
Згідно п.3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. N 956 суб`єкт господарювання, у власності або користуванні якого є  хоча  б  один  потенційно  небезпечний об`єкт чи який має намір розпочати  будівництво такого об`єкта, організовує проведення його ідентифікації.

(1)          Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої  інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права(ч.1-2 ст.308 КАС України , в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).
Апеляційний суд вважає, що поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак вказане не спростовує необхідність дослідження судами доказів, якими обґрунтовується їх наявність, та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Достовірність інформації про зафіксовані в них порушення повинна бути перевірена судами шляхом надання оцінки відповідним доказам, а застосування судом обраного заходу державного реагування ґрунтуватися на дотриманні всіх принципів адміністративного судочинства.
Отже, при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного припинення використання будівель та споруд судом має ураховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування обсягу та ступеню тяжкості допущених порушень, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.
Застосування заходу реагування у вигляді повного припинення використання будівель та споруд відбувається до часу усунення відповідачем виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей. Таким чином, його застосування після усунення виявлених порушень втрачає ту регулятивну функцію, яку покладену законодавцем в основу і правову підставу застосування такого заходу впливу.
Аналогічний  правовий висновок, викладений  Верховним Судом у постанові від  28 листопада 2019 року справа №820/4971/16 
Апеляційний суд вважає, що виявлені у відповідача порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, що зафіксовані у названому акті перевірки в їх сукупності можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, оскільки можуть призвести до      займання та розповсюдження вогню, що в свою чергу ставить під загрозу життя дітей цієї установи.
Разом з цим, на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції              доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, надано не було.
Отже, виявлення за наслідками перевірки об`єкта порушень, як створюють загрозу життю та здоров`ю людей, є підставою для застосування заходів реагування у виді зупинення  роботи у комунальному закладі .
Забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення у порівняні з інтересом відповідача у використанні об`єкту у власній господарській діяльності.
При цьому, апеляційний суд враховує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті.
Відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.
Аналогічний  правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі №815/1254/15.
Апеляційний суд  погоджується з доводами апеляційної скарги Головного управління ДСНС України в Одеській області, що не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей. При такому становищі школярі та викладачі Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»      постійно перебувають в умовах, коли існує реальна загроза втрати життя, отримання травм, шкоди своєму здоров`ю через невиконання та ігнорування керівництвом та посадовими особами відповідача вимог законодавства з питань пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту.
30.03.2021 року до апеляційного суду надійшов акт №19 від 18 березня 2021 року де встановлено порушення вимог законодавства  ,а саме :будівлі необладнано установками від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів (обладнано тільки спальний корпус), 
Поряд з цим жодних зауважень чи заперечень до проведеного позапланового заходу та складеного акту перевірки №19 від 18 березня 2021 року з боку Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»      не було. 
Порушення, що вказані  в акті перевірки №19 від 18 березня 2021 року є порушенням (недотриманням) вимог стандартів, норм і правил та такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю дітей, а також неможливістю її ефективної ліквідації та рятуванню дітей.
Апеляційний суд, враховуючи принципи верховенства права,  практику ЄСПЛ ,як джерело права, правові позиції  Верховного Суду , доходить до висновку  щодо наявності    підстав для задоволення позову та застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»    .

(2) Висновки апеляційного суду: 

Судом 1-ої інстанції повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладених у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, правильно застосовані  та додержані  норми  матеріального та  процесуального права , справу розглянуто повноважним складом суду, суд не приймав рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі , судове рішення  прийнятне та підписано суддею  , який зазначений у судовому рішенні. 
Апеляційний суд, доходить до висновку про відсутність підстав для  задоволення апеляційної скарги  та зміни або скасування  рішення суду 1-ої інстанції  та відсутність підстав для зміни розподілу судових витрат в порядку  ч.6 ст.139 КАС України
Керуючись ст.3,8,19,43 Конституції України, ст. 3, 6, 7, 139, 242, 292, 308,311, ч.1 ст.315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального закладу    «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа-інтернат І-ІІ ступенів»   – залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня  2020 року –  залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання та може бути, у разі відповідності  вимогам  ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду     протягом 30-ти днів            
Повне рішення складене та підписане 09.04.2021 року

Головуючий суддя 	 	Кравець О.О.	
Судді	    	Коваль М.П.    Зуєва Л.Є.