ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року	Львів	Справа № 300/2644/20 пров. № А/857/181/21	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Макарика В.Я.,
при секретарі судового засідання:                              Галаз Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 18 листопада 2020 року ( суддя Кафарський В.В., ухвалене в м. Івано-Франківську) у справі № 300/2644/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області   про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
                                                             ВСТАНОВИВ:
05.10.2020 ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.09.2020 за №1891 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку №1; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах по Списку №1 згідно статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” з 25.08.2020.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 18 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, у якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що пенсійне забезпечення громадян, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 здійснюється відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 за №1058-IV. Так, згідно вказаної норми Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки – які народилися в період з 01 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року – після досягнення 48 років 6 місяців і при страховому стажі роботи, зокрема, в період звернення з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року – не менше 23 роки 06 місяців у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 18 років 6 місяців у жінок, з них не менше 7 років 06 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого вказаним пунктом, але мають не менше половини стажу роботи на зазначених роботах, за наявності передбаченого цією ж статтею відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам – на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Таким чином, в силу приписів пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, для призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №1 ОСОБА_1 необхідно наявність трьох обов`язкових умов у сукупності: зайнятості повний робочий день на відповідних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України; атестації робочих місць; досягнення 48 років 6 місяців і при стажі роботи не менше з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року – не менше 18 років 6 місяців у жінок, з них не менше 7 років 06 місяців на зазначених роботах. Згідно копії паспорта, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже на момент звернення із заявою від 25.08.2020 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, досягнула 47 років 4 місяці. Згідно з наданими до сервісного центру документами, страховий стаж ОСОБА_1 становить 32 роки 5 місяців, в тому числі, стаж роботи за Списком №1 – 8 років 10 місяців.  Таким чином апелянт зазначає, що оскільки одна із обов`язкових умов для призначення пенсії на пільгових’ умовах - необхідний вік, а саме досягнення 48 років 6 місяців, не дотримано (наявний 47 років 4 місяці), то відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 ОСОБА_1 .
Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились та явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.09.2011 прийнята на роботу в радіологічне відділення Чернівецького обласного клінічного онкодиспнсеру на посаду лікаря-спеціаліста на 1,0 ставки згідно наказу №23-Пр від 09.09.2011, що підтверджується записами у трудовій книжці позивача. Правонаступником Чернівецького обласного клінічного онкодиспнсеру з 11.11.2019 стало Обласне комунальне некомерційне підприємство “Буковинський клінічний онкологічний центр”. На час звернення в суд з даним позовом ОСОБА_1 працювала на посаді лікаря-радіолога на 1,0 ставки в Обласному комунальному некомерційному підприємстві “Буковинський клінічний онкологічний центр”.
25.08.2020 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, та пенсійним органом за результатом розгляду поданих позивачем документів, прийнято рішення від 01.09.2020 за №1891 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку №1 з тих підстав, що рішенням Конституційного Суду від 23.01.2020 за №1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) не внесено зміни до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та немає порядку виконання даного рішення.
ОСОБА_1 не погоджуючись із таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, звернулася в суд з зданим позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення  суд першої інстанції прийшов до висновку, про його підставність до задоволення.
Колегія суддів з приводу такого висновку суду першої інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 даного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час  виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка
Як вбачається зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.09.2020 за №1891 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку №1, підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах є, зокрема, те, що рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 за №1-р/2020 у справі №1-5/2018 (746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III “Прикінцеві положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 за №213-VIII, не внесено змін до Закону України “Про загальнообов`язкове пенсійне страхування”, а також відсутній порядок виконання даного рішення. Тільки після внесення відповідних змін, пенсія на пільгових умовах по Списку №1 призначатиметься з урахуванням змін до чинного законодавства.
Також, із змісту даного рішення слідує, що відповідач підтвердив наявність в ОСОБА_1 страхового стажу 32 роки 5 місяців, в тому числі стажу роботи за списком №1 – 8 років 10 місяців.
А відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказане свідчить про відсутність спору між позивачем та відповідачем щодо: наявності у ОСОБА_1 необхідного загального і пільгового стажу для призначення пенсії по Списку №1; неналежного підтвердження позивачем пільгового стажу чи відсутності доказів проведення атестації робочих місць; зайнятості повний робочий день із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників.
Стосовно твердження апелянта на необхідність досягнення позивачем 48 років 06 місяців, що є однією з умов призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1, визначеною частиною 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 вказаного закону, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 48 років 6 місяців – з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року і при страховому стажі роботи, зокрема, в період звернення з 01 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року – не менше 23 роки 06 місяців у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 18 років 6 місяців у жінок, з них не менше 7 років 06 місяців на зазначених роботах.
Разом з тим, відповідно до пункту “а” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 48 років 6 місяців – з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року і при страховому стажі роботи, зокрема, в період звернення з 01 квітня 2021 року по 31.03.2022 року – не менше 23 роки 06 місяців у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 18 років 6 місяців у жінок, з них не менше 7 років 06 місяців на зазначених роботах.
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що в силу приписів пункту “а” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” і пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, пенсія на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам (за наявності трьох обов`язкових умов у сукупності: зайняття повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці, – за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України; атестація робочих місць; досягнення 48 років 6 місяців і при стажі роботи з 01 квітня 2021 року по 31.03.2022 року – не менше 18 років 6 місяців у жінок, з них не менше 7 років 06 місяців на зазначених роботах.
Разом з тим, статтю 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), рішенням Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020. Так, відповідно до пунктів 1-3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду №1-р/2020 від 23.01.2020: визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти “б” - “г” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 за №213-VIII; стаття 13, частина 2 статті 14, пункти “б” - “г” статті 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 за №213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; застосуванню підлягає, зокрема, стаття 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 за №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 за №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: “на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки – після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки – після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, Конституційний Суд в пункті 4.1 Рішення №1-р/2020 від 23.01.2020 зазначив, що статтею 13 Закону №1788 до внесення змін Законом №213 було передбачено зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку (60 років для чоловіків і 55 років для жінок) з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 10 років для працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, та на 5 років для працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці; зменшення пенсійного віку та стажу для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку з урахуванням різниці між пенсійним віком у чоловіків і жінок на 5 років.
Відтак судом першої інстанції вірно зазначено, що у статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 за №1788-XII зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення” від 02.03.2015 за №213-VIII було встановлено такий пенсійний вік: у пункті “а” для чоловіків – 50 років, для жінок – 45 років; у пунктах “б” - “з” для чоловіків – 55 років, для жінок – 50 років.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що у Законі №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, збережено вказану пропорцію щодо зменшення пенсійного віку для чоловіків і жінок стосовно загального пенсійного віку без урахування різниці між пенсійним віком для чоловіків і жінок. У частині першій статті 13 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, встановлено однаковий пенсійний вік для чоловіків та жінок, а саме: у пункті “а” – 50 років (на 10 років менше, ніж загальний пенсійний вік), у пунктах “б” - “з” – 55 років (на 5 років менше, ніж загальний пенсійний вік). Відтак, статтею 13 Закону №1788 зі змінами, внесеними Законом №213, передбачено поетапне збільшення пенсійного віку та стажу для працівників, зайнятих на роботах, визначених у цих нормах.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки – після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки – після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Судом першої інстанції вірно встановлено, та апелянтом не заперечується що ОСОБА_1 має страховий стаж 32 роки 5 місяців (що є більше обов`язкових 15 років), та з них 8 років 10 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, – за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України (що є більше обов`язкових 7 років 6 місяців). Також, згідно наявної в матеріалах справи копії паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже на момент звернення із заявою від 25.08.2020 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 досягла 45-річного віку.
Враховуючи наведені обставини справи, та те, що ОСОБА_1 подала пенсійному органу разом із заявою від 25.08.2020 необхідні документи, та при наявності всіх встановлених пунктом “а” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” умов для призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не може бути позбавленою гарантованого Державою Україна пенсійного забезпечення. 
Також колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що для ефективного захисту у цій справі суду слід визнати протиправною відмову відповідача у призначенні пенсії ОСОБА_1 , тобто визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.09.2020 за №1891 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах по Списку №1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 з 25.08.2020.
Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позов підлягає до задоволення.
Згідно ст.316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями  308, 315, 316, 321, 322, 325,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                            ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення  Івано-Франківського окружного адміністративного суду  від 18 листопада 2020 року у справі № 300/2644/20 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	В. Я. Макарик  	
Повне судове рішення складено 06.04.2021