22-ц/804/1200/21 
                                                                                0519/4942/2012 
                                               
                                                                            Єдиний унікальний номер 0519/4942/2012
                                                                        Номер провадження 22-ц/804/1200/21

ПОСТАНОВА
І м е н е м   У к р а ї н и

23 червня 2021 року Донецький апеляційний суд  у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                   головуючого Биліни Т.І.
                   суддів Баркова В.М., Лісового О.О.,            
                   за участю секретаря Сидельнікової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2020 року у складі суду Ковтуненко В.А., у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст заяви
13 жовтня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» звернувся до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу. 
В мотивування заявлених вимог посилався на те, що заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 30 листопада 2012 року, було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (р/р НОМЕР_4 , МФО 380236, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором №75/нд-02-07 від 16.02.2007 року у сумі 155.887 гривень 21 копійку, а також у дольовому порядку судовий збір в сумі 1507 гривень 07 копійок, а саме по 502 гривні 36 копійок з кожного. 
02.09.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Діджи Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №75/нд-02-07 від 16 лютого 2007 року, перейшло до ТОВ «Діджи Фінанс». 
07.09.2020 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та TOB «Фінансова компанія «Депт Фінанс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2303/К/1-ФК, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №75/нд-02-07 від 16 лютого 2007 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс». На підставі викладеного просять замінити сторону виконавчого провадження, (а саме - стягувача) ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс», а також видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2020 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» задоволено.  
Замінено стягувача по справі №0519/4942/2012 (№2/263/2285/2012), у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з ПАТ «Дельта Банк» на правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс».
Вирішено видати ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» дублікат виконавчого листа відповідно до заочного рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 30 листопада 2012 року за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Поновлено строк на пред`явлення до виконання виконавчого документа №0519/4942/2012, виданого на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 30 листопада 2012 року, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №75/нд-02-07 від 16.02.2007 року у сумі 155.887,21 гривень, а також у дольовому порядку судовий збір в сумі 1507,07 гривень, а саме по 502,36 гривні з кожного.
Задовольняючи заявлені вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» законно набуло права вимоги за договором кредиту №75/нд-02-07 від 16 лютого 2007 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на підставі укладеного договору відступлення прав вимоги. Також, суд першої інстанції вважав за необхідне вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки його оригінал втрачено та не перебуває в жодній виконавчій службі, рішення не виконане і не втратило своєї законної сили,  та поновити строк для його пред`явлення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просили ухвалу скасувати, постановити нову, про відмову у задоволенні заяви,  також  просили в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучити приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Григорчука П.В.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 30.11.2012 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя прийняв заочне рішення, яким було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3   на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №75/нд-02-07 від 16.02.2007 року у сумі 155.887,21 гривень, а також судовий збір в сумі 1.507,07 гривень, у дольовому порядку  по 502,36 гривні з кожного.
17 квітня 2013 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області заяву ОСОБА_3 задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2012 року скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 серпня 2013 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3   на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №75/нд-02-07 від 16.02.2007 року у сумі 155.887,21 гривень, а також судовий збір в сумі 1.507,07 гривень, у дольовому порядку по 502,36 гривні з кожного.
Отже, суд першої інстанції помилково встановив, що у справі прийнято лише одне рішення, та на підставі скасованого рішення від 30.11.2012 року ухвалив замінити стягувача у справі, видати дублікат виконавчого листа відповідно до заочного рішення від 30.11.2012 року та поновити строк на його пред`явлення. 
Доказів втрати виконавчих документів, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» не надав. 
Строк пред`явлення виконавчого документу до виконання через органи ВДВС відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», який діяв на час виникнення спірних відносин встановлювався один рік.
Отже, після закінчення виконавчого провадження – 21.03.2014 року виконавчі листи відносно відповідачів повинні були бути надані до стягнення не пізніше 21.03.2015 року, ці обставини залишено без уваги. 
ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» не навів будь-яких доказів, які б вказували на унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, також не вказано, що обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі ПАТ «Дельта Банк», яке пропустило строк. 
Таким чином, ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» не надав доказів поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання після закінчення виконавчого провадження (21.03.2014 року). 
Відповідно до постанов Центрального ВДВС про закінчення виконавчого провадження виконавчі документи направлено в іншій орган. А тому підстав вважати, що виконавчі документи втрачені, немає. Твердження заявника, що документи були втрачені з вини ДВС при пересилці, є голослівними та не базуються на жодних доказах. 
Доводи і заперечення інших учасників справи
ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції підтримав доводи  апеляційної скарги, просив їх задовольнити. 
Представниця ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» Рябошапка О.І. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції –без змін.
Представник ПАТ «Дельта Банк» та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в суд апеляційної інстанції не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Від відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Зважаючи на положення ч.2 ст.372 ЦПК України  неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду  справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.   
Відповідно до вимог ч.1 ч.2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд  апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які   учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області  від 30 листопада 2012 року, в солідарному порядку було стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3   на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №75/нд-02-07 від 16.02.2007 року у сумі 155.887,21 гривень, а також у дольовому порядку судовий збір в сумі 1507,07 гривень, а саме по 502,36 гривні з кожного.
13.10.2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, (а саме - стягувача) ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс», видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу, з виконання заочного рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2012 року, обґрунтувавши своє звернення укладенням Договору про відступлення прав вимоги №2303/К/1-ФК, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №75/нд-02-07 від 16 лютого 2007 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс», рішення суду, яким стягнуто заборгованість  не виконане, виконавчий лист втрачено.
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року в справі № 2-1053/10 (провадження № 61-18169св18) зроблено висновок, що «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист та має силу первісного документу.
У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
З огляду на зміст частини першої статті 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України.
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 чинної редакції ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Отже, заявник ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс», замінивши у виконавчому провадженні первісного стягувача ПАТ «Дельта Банк», прийняв на себе свідомий ризик настання наслідків вчинення чи не вчинення дій у виконавчому провадженні первісним стягувачем до його заміни правонаступником.
Дублікат виконавчого документа може бути виданий лише у разі звернення із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення такого документа до виконання.
Вказані висновки зроблені  в постанові Великої Палати  Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про заміну сторони у виконавчому провадженні, який здійснено у відповідності до вимог Закону.
Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений судом іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), яке можливе на будь-якій стадії процесу.
З наведеного вбачається, що норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
До аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення його заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання.
Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. 
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи належних доказів, які підтверджують втрату оригіналу виконавчого листа, не обґрунтовані, а тому не спростовують висновків суду першої інстанцій про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа.
З матеріалів справи,  а саме з інформації про виконавче провадження вбачається, що 21.03.2014 року виконавче провадження  закінчено на підставі п.10 ч.1. ст.49  Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ направлено за належністю до іншого відділу ДВС.(а.с.15)
Крім того з постанов про закінчення виконавчого провадження від 21.03.2014 року вбачається, що виконавче провадження  з примусового виконання виконавчих листів  №2/263/1910 від 01.08.2013 року, виданих 17.09.2013 року Жовтневим  районним судом закінчено. Копія постанови направлена сторонам та органу чи посадовій особі, що видав виконавчий лист. Роз`яснено право на оскарження вказаної постанови.(а.с.18,19,20)
Зазначені документи не містять інформації внаслідок чого виконавче провадження було закінчено, чому виконавчий документ направлено за належністю до іншого відділу ДВС та до якого саме.
На час видачі Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області  виконавчого документа стягувачеві у 2013 році діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року (далі - Закон № 606-XIV), п. 2 ч. 1 ст. 22 вказаного Закону передбачала, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року. 
З наведеного вбачається, що в межах передбаченого  Законом України «Про виконавче провадження» строку виконавчий документ був пред`явлений до виконання, а потім направлений державним виконавцем за належністю до іншого відділу ДВС.
Вище вказані обставини свідчать, що виконавчий лист було втрачено.
Як було встановлено зі слів боржника в судовому засіданні апеляційної інстанції в повному обсязі погашення боргу не здійснено. 
Зі слів представника заявника встановлено, що відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі – Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».
Саме вказані обставини та події, які їм передували стали причиною не з`ясування ПАТ «Дельта Банк» яким чином здійснюється погашення боргу по прийнятому судом рішенню на підставі виконавчих листів звернутих до виконання.
З огляду на зазначене висновки суду першої інстанції, про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків його пред`явлення до виконання є обґрунтованими.
Доводи  апеляційної скарги, що суд першої інстанції помилково послався на заочне рішення суду від 30.11.2012 року, яке було скасовано 17 квітня 2013 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя та постановлено нове 01 серпня 2013 року, яким задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» є слушними.
Доказуванню вказані обставини не підлягають у відповідності до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, бо вони визнані учасниками  справи.
Крім того слушними є і доводи апеляційної скарги стосовно того, що боржники не були повідомлені про розгляд справи призначений  на 10 листопада 2020 року, під час якого розглядалися питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та про заміну сторони виконавчого провадження.
Відповідно  положень п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України вказані обставини є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час перегляду ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2020 року, а тому є підстави для її скасування  та постановлення нового рішення.
Колегія суддів апеляційної інстанції, враховуючи позицію Верховного Суду у справі № 569/10120/13-ц  дійшла висновків,  що  необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).
Як було встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції заявник довів, що державний виконавець втратив оригінали виконавчих листів, у зв`язку з чим необхідно видати їх дублікати.
Доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання, є необґрунтованими, оскільки втрата виконавчого листа відбулась вже після пред`явлення стягувачем виконавчого документа до виконання  та відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався 21.03.2014 року. 
З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновків про необхідність постановлення рішення, аналогічного прийнятому судом першої інстанції, змінивши його лише в частині дати постановлення рішення Жовтневим районним судом м. Маріуполя з 30 листопада 2012 року на 01 серпня 2013 року.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).
Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Повний текст постанови виготовлено 29 червня 2021 року.
Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – задовольнити частково. 
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 листопада 2020 року – змінити в частині видачі ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» дублікату виконавчого листа замість «заочного  рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 30 листопада 2012 року»  на «рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 01 серпня 2013 року» за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В решті ухвалу залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду за наявності передбачених ст.389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту. 

Головуючий:        Т.І. Биліна

Судді:         В.М. Барков
                                                                                                                                                                                                                             О.О. Лісовий