Ухвала
26 травня 2021 року
м. Київ
справа № 203/4126/18
провадження № 61-17103св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, скасування рішень про реєстрацію права власності, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О., від 06 жовтня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом 
до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова А. О., комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, 
ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», в якому просила: визнати недійсним свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , яке видане на підставі розпорядження відкритого акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод імені Петровського» 2697-П від 29 січня 1999 року; скасувати рішення 
№ 2095825 від 16 червня 2017 року, винесене реєстратором комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області Жук В. П. про реєстрацію майнових прав на вказану квартиру за ОСОБА_2 ; визнати недійсним договір 
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 20 червня 
2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі правочинів за № 380; скасувати рішення приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу № 35773344 від 20 червня 2017 року про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 ; витребувати з чужого незаконного володіння спірну квартиру та визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, у складі судді Казака С. Ю., від 07 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Витребувано з чужого незаконного володіння квартиру АДРЕСА_1 
на користь ОСОБА_1 . 
Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру 
АДРЕСА_1 
в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 .
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07 лютого 2020 року скасовано та закрито провадження у справі.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявниця зазначила неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказавши, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 304/284/18, від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16, від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 16 січня 2019 року у справі № 755/9555/18, від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, 
від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі 552/6381/17, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, 
від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, 
від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, від 27 березня 2019 року у справі 
№ 520/17304/15-ц (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Деллалова Антона Олексійовича, комунального підприємства «Реєстратор майнових прав» Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними свідоцтва про право власності та договору купівлі-продажу, скасування рішень про реєстрацію права власності, витребування майна та визнання права власності в порядку спадкування, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                     Є. В. Синельников
 
        С. Ф. Хопта
 
        В. В. Шипович