ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

15 червня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/1280/19
Головуючий у першій інстанції – Ченцова С. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/843/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів су дової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Мамонової О.Є.,
суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2021 року (ухвалене о 14:01) про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

                                      У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.04.2021 провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зупинено, до набрання законної сили рішенням по справі № 750/5173/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, що розглядається Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті, посилаючись на її незаконність та порушення норм процесуального права при постановленні.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що процесуальний закон не передбачає обов`язкового зупинення провадження на час розгляду іншої справи у суді касаційної інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін. 
Доводи відзиву ґрунтуються на тому, що питання, які з`ясовуються у справі № 750/5173/17, що на даний момент перебуває на розгляді у Верховному Суді, матимуть визначальне значення для подальшого розгляду даної справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, врахувавши доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції – скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК Україна встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 , в якому просила стягнути на її користь з відповідача 119 101,075 грн - боргу процентів по позиці за період з 01.02.2018 по 31.01.2019, 195 957,98 грн – пені по несплачених відсотках за період з 01.02.2018 по 31.01.2019, 169 854,99 грн – пені по несплаченій позиці за період з 01.02.2018 по 31.01.2019, 48 448,87 грн – інфляційні по своєчасно несплаченим процентам за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, 42 677,88 грн – інфляційні по своєчасно несплаченій позиці за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, 14 887,63 грн 3% річних за неправомірне користування коштами позики за період з 01.02.2016 по 31.01.2019, а всього 471 827,36 грн.
31.03.2021 ФОП ОСОБА_2 подав до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до моменту закінчення розгляду його касаційної скарги у справі № 750/5173/17, що розглядається Верховним Судом у складі Касаційного цивільного суду, обґрунтовуючи неможливість розгляду даної справи до вирішення справи № 750/5173/17 касаційним судом (а.с. 139-148).
До вказаного клопотання відповідачем додано копію ухвали Верховного Суду від 04.09.2020 про відкриття касаційного провадження у справі №750/5173/17 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

У справі встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.05.2018 стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 496 254,46 грн заборгованості за тілом кредиту; 505 808,03 грн заборгованості за відсотками; 187 056,56 грн пені за прострочення сплати відсотків по кредиту; 232 878,64 грн пені за прострочення сплати тіла кредиту; 152 846,37 грн інфляційних втрат за прострочення сплати заборгованості за тілом кредиту та 181 095,98 грн інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків по кредиту, а всього 1 756 140,04 грн (а.с. 9-12).
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 01.08.2019 рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.05.2018 змінено, шляхом зменшення розміру стягнутої з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 12.08.2008 з 1 756 140,04 грн до 1 010 618,20 грн, з яких: заборгованість за тілом позики – 475 130,66 грн, заборгованість по несплаченим відсоткам – 146 781,78 грн, інфляційні втрати за тілом позики – 163 662,08 грн, інфляційні за відсотками – 81 812,87 грн, пеня за тілом позики – 108 199,60 грн, пеня по несплаченим відсоткам – 35 031,21 грн (а.с. 72).
Постановою Верховного Суду від 05.02.2020 постанову Чернігівського апеляційного суду від 01.08.2019 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 23.07.2020 (а.с. 101) рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.05.2018 змінено: 
- в частині визначення розміру заборгованості по пені за прострочення сплати відсотків по кредиту з 187 056,56 грн до 281 017,98 грн та пені за прострочення сплати тіла кредиту з 232 878,64 грн до 388 764,38 грн; 
- в частині визначення розміру інфляційних втрат за прострочення сплати відсотків по позиці з 181 095,98 грн до 184 496,02 грн; 
- в частині визначення загальної суми заборгованості по позиці з 1 756 140,04 грн до 2 009 187,24 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням апеляційного суду, ФОП ОСОБА_2 було подано касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 04.09.2020 відкрито касаційне провадження у справі № 750/5173/17. Даною ухвалою у задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 23.07.2020 відмовлено (а.с. 142).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у даній справі, суд першої інстанції, посилаючись на приписи п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, виходив з того, що ухвалою Верховного Суду у складі постійної колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_2 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 23.07.2020 за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, у зв`язку з чим клопотання відповідача підлягає задоволенню.
Проте з такими висновками суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд через порушення останнім норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.  
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.
Відповідно до п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Згідно статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Таким чином, постанова Чернігівського апеляційного суду від 23.07.2020 у справі № 750/5173/17 набрала законної сили з дня її прийняття, тобто 23.07.2020.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що ухвалою Верховного Суду від 04.09.2020 про відкриття касаційного провадження у справі № 750/5173/17 було відмовлено у задоволенні клопотання ФОП ОСОБА_2 про зупинення виконання постанови Чернігівського апеляційного суду від 23.07.2020.
Як вбачається із змісту п. 6. ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачає можливість зупинення провадження у справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, саме до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження у даній справі районний суд порушив норми процесуального права, оскільки не мав законних підстав для зупинення її розгляду, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Оскільки судом першої інстанції порушені норми процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали, ухвала районного суду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 квітня 2021 року – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча                                                                        О.Є.Мамонова

Судді:                                                                                 Н.В.Висоцька

                                                                                          Н.В.Шитченко