Головуючий І інстанції: Спірідонов М.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2021 р. 	Справа № 520/19251/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Чалого І.С. ,  Катунова В.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2021, по справі № 520/19251/2020
за позовом    Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  
до     Акціонерного товариства "Електромашина"                    
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до суду із позовом, у якому просило стягнути   з   Акціонерного   товариство   „Електромашина"   (ТОВ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за листопад 2020 в сумі 125989,32 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 позовні вимоги залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу та зміни до апеляційної скарги, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49072,44 грн.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначив, що у розрахунку № 6676/03-16/1 від 26.10.2020 позивач виставив відповідачу для відшкодування по пенсіонеру ОСОБА_1 місячний розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 8546,32 грн. та суму 49072,44 грн. з дати призначення пенсії по 31.12.2019, у зв`язку з чим зазначена сума заборгованості повинна бути сплачена із відповідним місячним розміром виплат. 
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судовим розглядом, Акціонерне   товариство   „Електромашина" зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.
Колишнім працівникам підприємства відповідача призначено та виплачується пенсія на пільгових умовах за списком № 1, № 2.
Позивачем на адресу відповідача були направлені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку вказаних пенсій, однак вказана заборгованість відповідачем сплачена не була.
У зв`язку з несплатою вказаної суми в добровільному порядку, позивач звернувся до суду з цим позовом про її стягнення.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що частково сума заборгованості відповідачем визнана та сплачена, щодо іншої частини відсутнє підтвердження направлення пенсійним органом на адресу підприємства розрахунків щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з такого.
Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
Підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання порядку відшкодування витрат Пенсійного фонду України на виплату на доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», "б"-з ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", тобто пенсій, призначених застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, було унормовано Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" відповідач віднесений законодавцем до кола осіб, які є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а в силу абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" об`єктом оподаткування для відповідача є, зокрема, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», б-з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Таким чином, відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язаний відшкодовувати територіальним органам Пенсійного фонду України витрати по доставці та виплаті пенсій, що були призначені особам, які знаходились з ним в трудових правовідносинах і внаслідок цього набули та реалізували право на отримання пенсій відповідно до пунктів «а», б-з статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" або відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Згідно з п. 6.7 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2Прикінцевих положень Закону України від "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надано до матеріалів справи копії розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», а також призначених відповідно до п.п. 2-8 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із яких встановлено, що заборгованість відповідача виникла у зв`язку із несплатою суми відшкодування за 2019 у розмірі 49072,44 грн. ( ОСОБА_1 ), за 2020 у розмірі 76916,88 грн. ( ОСОБА_1 ).
При цьому, сума заборгованості у розмірі 76916,88 грн. відповідачем визнана та сплачена, що підтверджується платіжним дорученням № 248 від 18.01.2021 (а.с. 48).
Зазначені обставини визнані позивачем у відповіді на відзив від 05.02.2021 (а.с. 100-101).
Стосовно стягнення частини заборгованості у сумі 49072,44 грн., що виникла за період з липня по грудень 2019, відповідач заперечував, з підстав не направлення пенсійним органом на адресу підприємства розрахунків щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на ОСОБА_2 у вказаний період.
Із матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із Акціонерним   товариством   „Електромашина", набув право на призначення пільгової пенсії за списком № 2 відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", яка була призначена з 09.07.2019, та виплачувалась у спірний період.
Також, пенсійним органом відповідачу направлено розрахунок № 6676/03-16/1 від 26.10.2020 із визначенням суми відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по пенсіонеру ОСОБА_1 за період з дати призначення пенсії по 31.12.2019.
Доводи відповідача стосовно не направлення щомісяця розрахунків щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на ОСОБА_2 не звільняють відповідача від обов`язку відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.
Відповідач не надав доказів неправомірності обчислення місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, визначених у розрахунках.
Матеріалами справи підтверджено, що станом на час розгляду даної справи судом першої інстанції у відповідача була наявна заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах у розмірі 49072,44 грн.
Доказів оплати спірної суми заборгованості, виконання обов`язку в інший спосіб, припинення існування такого обов`язку з будь-яких підстав відповідачем до суду першої та апеляційної інстанцій подано не було.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у вказаній частині заборгованості суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у задоволенні позову та стягненні з відповідача суми витрат на виплату і доставку пільгових пенсій у розмірі 49072,44 грн., у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог у зазначеній частині.
Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене вище, рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні обставин у справі, з порушенням норм матеріального і процесуального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення з прийняттям постанови про задоволення адміністративного позову. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 по справі № 520/19251/2020  скасувати в частині  відмови у задоволенні позову щодо стягнення з Акціонерного товариства "Електромашина" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій за списком № 2 у сумі 49072,44 грн.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  - задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства "Електромашина" (ЄДРПОУ 00214868, 61016, м. Харків, вул. Озерянська 106)) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( НОМЕР_1 в ХОУ АТ "Ощадбанк" МФО 351823, код ЄДРПОУ 14099344) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій пільгових пенсій за списком № 2 у сумі 49072,44 (сорок дев`ять тисяч сімдесят дві) грн. 44 коп.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 по справі № 520/19251/2020 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	І.С. Чалий    В.В. Катунов