ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 квітня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №583/4785/20 
Провадження № 22-ц/816/617/21
Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенко В.І. (суддя-доповідач), 
суддів – Кононенко О.Ю., Левченко Т.А.,

сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління  Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_2 , 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2021 року, в складі судді Сидоренка Р.В., ухвалене у м. Охтирка, 

                                                         в с т а н о в и в:  

21 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ОСОБА_2 про визнання неправомірними та скасування суми нарахованої заборгованості по аліментам, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , по виконавчому провадженню №63535112 в сумі 12 750 грн та по виконавчому провадженню №63535504 у сумі 33 000 грн, які були об`єднані за №63771170.
Свої вимоги мотивував тим, що він не погоджується з визначеним державним виконавцем розміром заборгованості по сплаті аліментів за виконавчими листами, виданими на примусове виконання рішень Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року, яким з нього стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 750 грн щомісячно та від 28 березня 2018 року, яким збільшено розмір аліментів до 1100 грн. Зазначає, що він в добровільному порядку виконував судові рішення та перераховував ОСОБА_2 присуджені до стягнення аліменти через відділення поштового зв`язку, навіть у більшому розмірі, проте у 2020 року на її прохання він передавав кошти відповідачу особисто. Після погіршення відносин з листопада 2020 року, він почав перераховувати кошти на утримання сина через відділ поштового зв`язку. Наголошував на тому, що ОСОБА_2 під час розгляду інших судових справ не заперечувала, що ним в повному обсязі виконуються зобов`язання зі спати аліментів, що підтверджується також і тією обставиною, що виконавчі листи до виконання були пред`явлені лише у листопаді 2020 року. Крім того, вказував на те, що ним сплачувалися і додаткові витрати на утримання сина.     
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи,  невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Вказує, що дії державного виконавця ним не оскаржуються, а неправомірне  нарахування заборгованості зі сплати аліментів виникло у зв`язку з наданням недостовірних відомостей ОСОБА_2 щодо невиконання ним в добровільному порядку судових рішень. Зазначає, що факт відсутності боргу зі сплати аліментів підтверджується наданими ним показаними під час допиту судом в якості свідка, роздруківкою смс-повідомлень, поясненнями  ОСОБА_2 наданими в рамках іншої судової справи, а також тим, що  до примусового виконання виконавчих листів лише в листопаді 2020 року, проте судом першої інстанції не було надано належної оцінки цим доказам. 
У відзиві на апеляційну скаргу Охтирський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції  (м. Суми) з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. При цьому, зазначає, що боржником ОСОБА_1 борг по аліментам на даний час сплачено в повному обсязі, а поточні (щомісячні) платежі проводяться з його пенсії. Звертає увагу і на те, що позивач не позбавлений можливості звернутися до виконавчої служби із заявою та надати докази перерахування коштів на виконання судових рішень для здійснення відповідного перерахунку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 750 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням цього ж суду від 28 березня 2018 року збільшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 за вказаним рішенням до 1100 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 21-23).
06 листопада 2020 року державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ружинською А.О. відкрито виконавче провадження №63535112 за заявою ОСОБА_2 про примусове виконання виконавчого листа №583/601/17, виданого 16 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 750 грн, щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до його повноліття, починаючи стягнення з 16 березня 2017 року та аліменти визначено сплачувати матері – ОСОБА_2 (а.с. 18). 
При відкритті виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 16 березня 2017 року по 06 червня 2018 року на загальну суму 12 750 грн 00 коп. 
Постановою державного виконавця від 06 листопада 2020 року відкрито виконавче провадження за №63535504 за виконавчим листом №583/3390/17 про зміну розміру аліментів, стягуваних з ОСОБА_1 за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 квітня 2017 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення з ОСОБА_1 аліментів у твердій грошовій сумі по 1100 грн щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили  (а.с. 19).
Державним виконавцем надано розрахунок заборгованості за вказаним виконавчим листом за період з 27 червня 2018 року по 06 листопада 2020 року в сумі 33 000 грн (а.с. 20).
30 листопада 2020 року вказані виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження за №63771170. 
Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів, борг ОСОБА_1 за вказаними виконавчими листами станом на грудень становив 35 907 грн 04 коп., станом на 27 січня 2021 року – 23 864 грн 55 коп. (а.с. 72, 79-82).
Також, старшим державним виконавцем Волошенком О.С. до відзиву на апеляційну скаргу було долучено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 15 березня 2021 року, з якого вбачається, що станом на 06  березня 2021 року у ОСОБА_1 відсутня заборгованості за вказаними виконавчими листами (а.с. 124 - 127).
Згідно копій платіжних документів ОСОБА_2 через відділення поштового зв`язку здійснено перекази 14 квітня 2017 року на суму 400 грн, 11 травня 2017 року,  14 червня 2017 року,  07 серпня 2017 року, 07 вересня 2017 року,  06 жовтня 2017 року, 08 листопада 2017 року, 14 грудня 2017 року, 11 січня 2018  року, 09 лютого 2018 року, 12 березня 2018 року, 11 травня 2018 року та 11 червня 2018 року по 750 грн,  із значенням призначенням платежу -  аліменти (а.с. 59, 60). 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в діях державного виконавця не вбачається будь-яких порушень закону, які б потягли за собою неправильне визначення суми заборгованості за ОСОБА_1 .
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають вимогам закону та обставинам справи. 
Зокрема, за приписами ч. 1 ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. 
Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).
Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
У відповідності до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Проте, як обґрунтовано вказував суд першої інстанції, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказі на підтвердження повного виконання в добровільному порядку рішень Охтирського міськрайонного суду Сумської області від  04 квітня 2017 року та від 28 березня 2018 року та відсутності, станом на дату звернення стягувачем ОСОБА_2 виконавчих листів до виконання, заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 . 
Усупереч доводів апеляційної скарги, суд першої інстанції надав належну оцінку показам допитаного як свідка позивача та визнав їх недостатнім та недопустимим доказом для підтвердження незаконності нарахування йому державним виконавцем заборгованості по аліментам та не спростовує їх розмір, так як надані ним покази не підтверджуються будь-яким письмовими доказами.  
Щодо роздруківки смс-повідомлень, то на переконання колегії суддів, вони також не є належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, оскільки неможливо достеменно встановити, що переписка велася саме між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а з їх змісту не вбачається визнання адресатом  смс-повідомлень обставин, які підлягають доказуванню в рамках даного судового провадження. 
Копії платіжних документів підтверджують лише часткове перерахування відповідачу ОСОБА_2   аліментів.  Позивач у своїх доводах не вказує на те, що державним виконавцем при визначенні розміру боргу не були враховані здійснені ним виплати за вказаними платіжними документами.   
Доводи позивача про визнання відповідачем ОСОБА_2 під час розгляду іншої судової справи факту відсутності заборгованості по сплаті аліментів на момент пред`явлення нею виконавчих листів до виконання не підтверджуються доказами.
Пред`явлення ОСОБА_2   виконавчих листів до виконання в листопаді 2020 року також не свідчить про повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань по сплаті аліментів у визначеному судом розмірі.
Слід зазначити також, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутися до державного виконавця, у провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження, та надати відповідні письмові докази про сплату ним аліментів, стягнутих за вказаними судовими рішеннями, на підставі яких буде здійснено перерахування розміру боргу.   
Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Зважаючи на те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
   
                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 лютого 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий -                                                                                    В.І. Криворотенко

Судді:                                                                                                О.Ю. Кононенко  

                                                                                                           Т.А. Левченко