ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

03 червня 2021 року                                                        
м.Суми
Справа №588/955/20 
Номер провадження 22-ц/816/781/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Ткачук С. С. 
з участю секретаря судового засідання -Назарової О.М.,
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк», державний реєстратор Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименко Денис Олександрович,
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк»
на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року в складі судді Линник О.С., ухвалене у м. Тростянець, повний текст якого складено 09 березня 2021 року,

                                                     в с т а н о в и в:

24 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТДВ «Маяк», державного реєстратора Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименка Д.О., уточнивши який, просив:
- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 2,5825 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, розташованою на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1 , зобов`язати ТДВ «Маяк» повернути ОСОБА_1 вказану земельну ділянку (т. 1, а.с. 102-104);
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51800315 від 27 березня 2020 року державного реєстратора Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименка Д.О. щодо реєстрації за ТДВ «Маяк» права оренди земельної ділянки площею 2,5825 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, розташованої на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, строком на 10 років, із правом пролонгації. Перший пункт прохальної частини залишив без змін (т. 1 а.с. 129-130).
Свої вимоги мотивував тим, що набувши у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, площею 2,5825 га, розташовану на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, звернувся до орендаря цієї земельної ділянки ТДВ «Маяк», з яким у попереднього власника був укладений договір оренди від 01 лютого 2012 року, з вимогою про його розірвання та повернення земельної ділянки, однак, до цього часу земельна ділянка не повернута. Відповідний позов про розірвання цього договору оренди ним подано до суду (справа № 588/641/19).
21 травня 2020 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно йому стало відомо, що 25 березня 2020 року о 09.13 год. державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. за ТДВ «Маяк» було зареєстровано право оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5925083900:00:004:0163 на підставі договору оренди землі, укладеного 25 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ТДВ «Маяк», строком на 10 років, із правом пролонгації.
Доводив, що не підписував договір оренди землі від 25 березня 2020 року, не мав волевиявлення на укладення такого договору, про його умови він не обізнаний, примірник спірного договору оренди  не отримував, а відповідно, не приймав участі у державній реєстрації договору, не уповноважував будь-кого на підписання чи реєстрацію такого договору. Не відомо хто поставив за нього підпис у договорі оренди землі від 25 березня 2020 року. Доводив незаконність державної реєстрації  на підставі цього договору прав та їх обтяжень.
Незаконне користування ТДВ «Маяк» на підставі підробленого договору оренди землі від 25 березня 2020 року належною йому на праві власності земельною ділянкою порушує його права як власника цього нерухомого майна.
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Усунуто перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 2,5825 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, розташованою на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яка належить на праві власності ОСОБА_1 – зобов`язано ТДВ «Маяк» повернути ОСОБА_1 указану земельну ділянку.
Скасовано рішення державного реєстратора Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименка Д.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51800315 від 27 березня 2020 року, щодо реєстрації за ТДВ «Маяк» права оренди земельної ділянки площею 2,5825 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, розташованої на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, строком на 10 років, із правом пролонгації.
Стягнуто із ТДВ «Маяк» на користь ОСОБА_1 1681 грн 60 коп у відшкодування сплаченого судового збору та 2250 грн 24 коп сплачених витрат за проведення експертизи, а всього 3931 грн 84 коп.
В апеляційній скарзі ТДВ «Маяк», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. 
Вважає, що справа розглянута судом односторонньо, враховано лише доводи сторони позивача, не взято до уваги аргументи відповідача.
Не погоджуючись з висновком поведеної у справі почеркознавчої експертизи, вказує, що при відібранні зразків експериментальних підписів експерт, в порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 віл 08 жовтня 1998 року, не запропонував надати їх відповідно до ситуації, коли підпис виконувався у спірному договорі. Так, зразки підпису ОСОБА_1 відбиралися сидячи за столом в приміщенні суду, тоді як сам договір від 25 березня 2020 року він підписував стоячи.  
Вказує, що у матеріалах справи відсутні докази перебування спірної земельної ділянки у фактичному користуванні ТДВ «Маяк», а спір між позивачем та відповідачем про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та її повернення вирішувався у цивільній справі № 588/641/19, тому в цій частині спору провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. 
Зазначає, що скасування рішення про державну реєстрацію речового права не є належним способом захисту прав позивача при заявленні вимог про витребування майна з незаконного володіння ТДВ «Маяк».  
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V  ЦПК України.
Учасники справи повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з`явились.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що  на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 червня 2017 року, виданого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропаєм В.В., реєстровий № 1410, ОСОБА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , успадкував земельну ділянку, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, площею 2,5825 га, розташовану на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку Серії № 037743, виданого Тростянецькою районною державною адміністрацією 30 січня 2004 року (т. 1, а.с. 7).
За життя ОСОБА_2 на підставі договору від 01 лютого 2012 року передала земельну ділянку в оренду ТДВ «Маяк» строком на 10 років.
15 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «МАЯК» із позовом до суду про розірвання договору оренди землі від 01 лютого 2012 року, оскільки відповідач не визнав його законного права та бажання, як нового власника земельної ділянки, розірвати договір оренди, умовами якого передбачено, що перехід права власності на земельну ділянку є підставою для зміни умов або розірвання договору (т. 1, а.с. 9-11).
Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 18 червня 2020 року, яке набрало законної сили, у справі № 588/641/19 вказаний позов ОСОБА_1 задоволено. Розірвано договір оренди землі від 01.02.2012, укладений між ОСОБА_2 та ТДВ «Маяк» на земельну ділянку площею 2,5825 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, розташовану на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області зареєстрований 06.06.2012. Зобов`язано ТДВ «Маяк» повернути ОСОБА_1 указану земельну ділянку (т. 2, а.с. 79-81).
21 травня 2020 року із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 стало відомо, що 25 березня 2020 року о 09:13 год. державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. за ТДВ «Маяк» було зареєстровано право оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5925083900:00:004:0163 на підставі договору оренди землі від 25 березня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Маяк», строком на 10 років із правом пролонгації (т. 1, а.с. 8).
Із наданих суду матеріалів, які містяться у електронній частині реєстраційної справи з реєстрації договору оренди землі б/н від 25 березня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Маяк» на земельну ділянку, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, вбачається, що орендодавець передав в оренду ТДВ «Маяк», як орендарю, земельну ділянку площею 2,5825 га, у т.ч. рілля – 2,5825 га, кадастровий номер 5925083900:00:004:0163, розташовану на території Криничанської сільської ради Тростянецького району Сумської області. У цьому договорі оренди землі у графі «підписи сторін», «орендодавець» мається рукописний підпис ОСОБА_1 (т.1, а.с. 26, 27-31).
У матеріалах реєстраційної справи у паперовій формі з реєстрації договору оренди землі від 25 березня 2020 року, наданої суду Державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О., міститься заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, подана 25 березня 2020 року представником ТДВ «Маяк» Мальченком Д.В., який діяв на підставі довіреності, щодо об`єкта нерухомого майна – земельної ділянки із кадастровим номером 5925083900:00:004:0163; платіжне доручення про сплату адміністративного збору за проведення державної реєстрації; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно іншого речового права від 27 березня 2020 року, індексний номер витягу 205483617 (т. 1, а.с. 42-47).
Копія примірника договору оренди землі б/н від 25 березня 2020 року була надана суду першої інстанції стороною відповідача, при цьому зазначено, що у відповідача наявний один примірник договору, а інший примірник договору наявний у позивача (т. 1, а.с. 77-81).
Рішення про державну реєстрацію спірного договору оренди б/н від 25.03.2020 року було прийнято державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. 27 березня 2020 року, що підтверджується копією цього рішення (т. 1, а.с. 234).
Згідно з висновком судового експерта Сумського НДЕКЦ МВС України Недосеки О.М. за №19/119/6/7-69е від 11 грудня 2020 року, підпис від імені ОСОБА_1 у договорі оренди землі б/н від 25 березня 2020, укладеному між ОСОБА_1 та ТДВ «Маяк» у особі голови правління, що розташований у графі «Орендодавець», рядку «______ В.М.Міщенко», виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою згідно зразків, наданих на експертизу (т. 1, а.с. 219-225).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, врахувавши висновок проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи № 19/119/6/7-69е від 11 грудня 2020 року, дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки площею 2,5825 га, не виявляв волевиявлення на її передачу в подальшу оренду ТДВ «Маяк», договір оренди земельної ділянки від 25 березня 2020 року не підписував, а тому продовження користування відповідачем земельною ділянкою є безпідставним і порушує права позивача, як власника, які підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання відповідача повернути позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку. Встановивши, що реєстрація права оренди ТДВ «МАЯК» на земельну ділянку відбулася на підставі договору, який не було підписано власником цієї земельної ділянки, і така реєстрації за неукладеним між сторонами договором оренди порушує передбачені ст. 317 ЦК України права позивача на користування та розпорядження власністю, які підлягають відновленню шляхом скасування державної реєстрації права оренди.
Такий висновок суду узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.
Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.
Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст. 203 ЦК України  міст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 
За ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Частиною 4 ст. 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що за договором оренди землі орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Встановивши, що ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку в порядку ст. 1225 ЦК України і як новий власник спірної земельної ділянки бажає розпорядитися нею на власний розсуд, усунувши перешкоди у користуванні земельною ділянкою та, повернувши її собі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність порушення його прав, вказавши про обрання ним належного способу захисту.
Так, звертаючись з позовом про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою, повернення земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, позивач стверджував, що жодних договорів оренди щодо земельної ділянки з відповідачем не укладав і не підписував, волевиявлення та наміру на їх укладення не мав, інших осіб на вчинення правочинів щодо належної йому земельної ділянки не уповноважував, екземпляр спірного договору не отримував, не знайомився з його змістом та не приймав участі у державній реєстрації такого договору .
Доводи позивача про те, що договір оренди земельної ділянки б/н від 25 березня 2020 року ним не підписувався, були підтвердженні висновком судової почеркознавчої експертизи № 19/119/6/7-69е від 11 грудня 2020 року, проведеної у справі судовим експертом Сумського НДЕКЦ МВС України Недосекою О.М. (т. 1, а.с. 219-225).
Пунктом 1.2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) передбачено, що одним з основних видів (підвидів) експертизи є почеркознавча експертиза.
Відповідно до п. п. 1.1 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5, основними завданнями почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань. Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.
Вказаний висновок експерта стороною відповідача ставився під сумнів у суді першої інстанції та до незгоди з висновком судової почеркознавчої експертизи зводяться і доводи апеляційної скарги.  
З метою усунення сумнівів щодо проведеної судової почеркознавчої експертизи експерт Недосека О.М. у порядку ст. 72 ЦПК України роз`яснила свій висновок суду, повністю підтримала його та підтвердила, цей висновок зроблений з дотриманням методики проведення судово-почеркознавчої експертизи, ґрунтується на об`єктивному, достовірному і якісному дослідженні усіх необхідних матеріалів та об`єктів. Експертом зроблений однозначний висновок про те, що підпис від імені позивача був зроблений шляхом наслідування підпису. Ознак того, що особа під час складання підпису на договорі оренди мала незвичну позу, експертом не було установлено. Кількість зразків для дослідження, наданих на експертизу, експертом було визнано достатнім.
Відповідно до ч.1 ст. 78 ЦПК України обставини які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що висновок експерта містить інформацію щодо предмета доказування і відповідно ст. 77 ЦПК України є належним доказом у справі.
Щодо предмета застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).
Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння рухомими та нерухомими речами відрізняється: якщо для володіння першими важливо встановити факт їх фізичного утримання, то володіння другими може бути підтверджене, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку.
Тобто, і реєстрація права оренди на земельну ділянку може свідчити про перебування такої ділянки у володінні орендаря.
Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі», об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За встановлених обставин наявності в Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про реєстрацію, проведену державним реєстратором Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області Максименком Д.О. 27 березня 2020 року, № 51800792, за ТДВ «Маяк» права оренди на земельну ділянку кадастровий номер 5925083900:00:004:0163 на підставі договору оренди від 25 березня 2020 року, який позивачем не підписувався, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування такого рішення державного реєстратора.     
Враховуючи доводи позивача про безпідставне знаходження у фактичному користуванні відповідача належної йому земельної ділянки, що позбавляє його, як власника, права володіння на цю ділянку і обмеження права розпорядиться своїм майном, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення такої ділянки.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. 

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374,  ст. ст. 375, 382, 384, 389, 390  ЦПК України, апеляційний суд

                                              п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» залишити без задоволення.
Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 04 березня 2021 року без змін.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  

Головуючий -                                                                                     О.Ю. Кононенко 

Судді:                                                                                                  О.І. Собина   

                                                                                                             С.С. Ткачук