Справа № 465/5075/20                                Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.  
Провадження № 22-ц/811/2581/20                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:76

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Приколоти Т.І.
секретаря: Савчук Г.В.
за участю: представника Державного підприємства «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» - Бень Т.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ДП «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького», про визнання протиправним та скасування наказу щодо зміни істотних умов праці в частині оплати,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ДП «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького, про визнання протиправним та скасування наказу щодо зміни істотних праці в частині її оплати – задоволено.
До розгляду справи №465/5075/20 по суті:
Заборонено ДП «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького вчиняти дії пов`язані з виконанням наказу №114 від 16.06.2020 «Про зміну істотних умов праці заступнику начальника юридичного управління ДП «МА «Львів ім. Данила Галицького» Потинській О.Р.
Ухвалу суду оскаржило Державне підприємство «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що з огляду на предмет позову у даній справі, невжиття заходів щодо забезпечення позову жодним чином не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Зазначає, що рішення суду за таким позовом не потребує виконання, а тому підстав для забезпечення позову немає. Вказує на те, що відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Також вважає, що оскільки даний трудовий спір не пов`язано із фактами повідомлення позивачем або її близьким родичами про корупційні злочини, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", в суду були відсутні підстави для застосування процесуальної норми, викладеної у абзаці 2 ч.10 ст. 150 ЦПК України. Просить ухвалу суду скасувати.
ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Представник Державного підприємства «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» - Бень Т.Т. в судовому засіданні просив ухвалу скасувати з підстав викладених у скарзі.
Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їхня неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
З матеріалів справи убачається, що позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом заборони ДП «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького вчиняти дії пов`язані з виконанням наказу №114 від 16.06.2020 «Про зміну істотних умов праці заступнику начальника юридичного управління ДП «МА «Львів ім. Данила Галицького» ОСОБА_1 . Заяву мотивувала тим, що ДП «МА «Львів» ім. Д. Галицького» наказом від 16.06.2020 №114 «Про зміну істотних «Про зміну істотних умов праці заступнику начальника юридичного управління ДП «МА «Львів ім. Данила Галицького» Потинській О.Р.» змінив з 17.08.2020 істотні умови праці в частині її оплати. Крім того, заявник наголошувала на тому, що вона отримала повідомлення про те, що у разі не прийняття змін умов праці, її буде звільнено.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд прийшов до висновку про обґрунтованість заяви, оскільки є достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Однак, з таким висновком суду колегія суддів не може погодитися з наступних мотивів. 
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Зазначене обмеження не поширюється на забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів керівника або роботодавця про застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, відмова в наданні відпустки, відсторонення від роботи чи посади, будь-яка інша форма дискримінації позивача тощо) у зв`язку з повідомленням ним або його близькими особами про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції".
Підстав для застосування процесуальної норми, викладеної в абзаці 2 ч. 10 ст. 150 ЦПК позивачем не наведено.
Згідно з п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», у справах про захист трудових чи корпоративних прав не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення про звільнення позивача з роботи та зобов`язання відповідача й інших осіб не чинити перешкод позивачеві у виконанні ним своїх попередніх трудових обов`язків, оскільки таким чином фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті. 
    Із змісту позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що обраний спосіб забезпечення позову фактично наперед вирішує питання, які стосуються розгляду частини позовних вимог по суті, оскільки беззаперечно пов`язаний з предметом спору, що відповідно до вимог статті 150 ч.10 ЦПК України є недопустимим. Отже, обраний позивачем спосіб забезпечення позову є тотожним задоволенню частини заявлених вимог, що прямо заборонено процесуальним законом.
Також з огляду на предмет позову невжиття заходів щодо забезпечення позову жодним чином не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Так як, рішення суду за такими позовами не потребують виконання. Їх значення полягає у констатації факту правомірності оскаржуваного наказу роботодавця і позбавлення його правових наслідків шляхом скасування. 
Відтак, доводи апеляційної скарги заслуговують на уваги суду апеляційної інстанції, а заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, і не дотримався положень ст. 150 ЦПК України при постановленні оскаржуваної ухвали.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у відповідності до ст. 376 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького» задовольнити.
       Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 13 серпня 2020 року скасувати.
       Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1  до ДП «Міжнародний Аеропорт «Львів» імені Данила Галицького», про визнання протиправним та скасування наказу щодо зміни істотних умов праці в частині оплати - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:17.06.2021

Головуючий 
       
Судді