Справа № 751/5706/20 	Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В. 	
Провадження № 33/4823/168/21 	  	
Категорія - ст. 472 МК України    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
з участю:
представників Північної митниці 
Держмитслужби - Коваленка О.М., Остроух А.І.,
захисника-адвоката особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності - Шаповалова М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Бровді І.А. на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2021 року, -
                                     В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Українські лінії», 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 472 Митного Кодексу України (далі - МК України) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 185 063 грн. та конфісковано на користь держави предмети порушення митних правил: насіння овочів в асортименті у кількості 625 пачок (згідно з описом предметів), загальною вартістю 185 063 грн., які вилучені та зберігаються на складі Північної митниці Держмитслужби.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Північної митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару  у розмірі 650 грн. 44 коп. 
Стягнуто з особи, притягнутої до адміністративної відповідальності  судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суд першої інстанції, 09 серпня 2020 о 03 год. 50 хв. у зону митного контролю м/п «Нові Яриловичі» Північної митниці Держмитслужби заїхав автобус Neoplan н.з. НОМЕР_1 , що слідував з Р.Білорусь в Україну та здійснював рейс сполученням «Мінськ-Київ» під управлінням гр. України ОСОБА_1 . Під час здійснення митного огляду багажного відділення автобусу, було виявлено під валізами громадян, які слідували пасажирами у вищезгаданому автобусі, чотири чорних пакети з логотипом «BMW», в яких знаходились 500 пачок насіння цибулі - батуна «ЛЕГИОНЕР», виробництво Росія, фірми «ГАВРИШ», маса однієї пачки 100гр, 100 пачок насіння огірка «МАМЛЮК», виробництво Росія, фірми «ГАВРИШ», ємність однієї пачки 500 шт (насіння), 25 пачок насіння цибулі - батуна «КАПИТАЛ», виробництво Росія, фірми «ГАВРИШ», маса однієї пачки 100гр та про наявність яких не було заявлено гр. ОСОБА_1 під час здійснення митного оформлення до моменту виявлення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник-адвокат Бровді І.А. в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що  судом першої інстанції було допущено неповне з`ясування обставин справи, оскільки судом під час розгляду справи не було досліджено заперечення на протокол про правопорушення митних правил, відповідно до яких ОСОБА_1 усно повідомляв працівника митниці про наявність товару для декларування, однак останній проігнорував його доводи, натомість склав протокол про порушення митних правил. Вказує, що під час складання протоколу було порушено його право на захист, оскільки не було залучено перекладача, у зв`язку з чим вважає, що письмові докази додані до протоколу  про порушення митних правил не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, оскільки містять відомості, які ґрунтуються на припущеннях, що прямо суперечить ст. 62 Конституції України, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Крім вищевказаних вимог просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки про винесене рішення стало відомо лише 04 березня 2021 року, із офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого 12 березня 2021 року ознайомившись з матеріали справи, було підготовлено та подано на вказане рішення апеляційну скаргу.   

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі. Вказує на те, що  при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було допущено неповноту об`єктивного дослідження обставин справи, оскільки  розгляд справи в суді першої інстанції було проведено без його особистої участі, чим порушено право на захист. Стверджує, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи. Крім того, звертає увагу суду на те, що не було встановлено факту приховування від митного контролю насіння , оскільки воно знаходилось в доступному для огляду місці і невідомо ким туди було покладено. При цьому вказує, що водій ОСОБА_2 є свідком того, що в усній формі повідомляв працівника митниці про наявність не задекларованого товару, та про те, що він йому не належить, на що працівник митниці вказав про розпочату процедуру огляду транспортного засобу та запропонував надати пояснення  для подальшого слідування через митний кордон. При цьому, не погоджується з вартістю вилучених товарів, оскільки для їх оцінки використовувались інтернет ресурси, де така явно завищена. Вважає, що експерт, який проводив оцінку товару не має відповідної кваліфікації, оскільки на висновку зазначено, що експерт ОСОБА_3 має свідоцтво на право проведення товарознавчого дослідження машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання, до яких насіння не відноситься.  Зауважує, що не було визначено хімічну складову товару, а його було визначено лише за зовнішнім виглядом.
Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в судовому засіданні участі не приймав, а про оскаржуване рішення дізнався від свого захисника під час ознайомлення з матеріалами справи 12 березня 2021 року, з в`язку з чим вважає строк пропущеним з поважних причин. 

Розглянувши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника-адвоката Шаповалова М.С., які висловились на підтримання поданих ними апеляційних скарг, з`ясувавши думку представників Північної митниці Держмитслужби, які заперечили проти задоволення апеляційних вимог та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, допитавши свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до  наступного висновку. 
Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи  сторони захисту  та особи, що притягується до адміністративної відповідальності про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і, на думку суду, є поважними причинами, а тому їх клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню. 

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, 486,489 МК України, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону було дотримано  в повній мірі.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених  ст. 472 МК України, оскільки ці висновки ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності і не викликають будь-яких сумнівів у їх достовірності.

Відповідальність за статтею 472 МК України настає за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, за обставин вказаних у постанові ґрунтується на досліджених судом доказах, а саме: 
-даними протоколу про порушення митних правил №0656/10200/20 від 09 серпня 2020 року, який є одним з джерел доказів та документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій особою правопорушником (а.с. 2-3); 
-відомостями, які містяться в доповідній записці головного інспектора відділу ОР УЗПК  та ПМП  ОСОБА_4 (а.с. 4);
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких він, перебуваючи в приміщенні готелю в м. Мінськ, зустрівся з чоловіком, на пропозицію якого, погодився перевезти в Україну чотири пакети з насінням. Вказав, що стояв біля свого автобуса та приблизно годину чекав цього чоловіка, а коли останній привіз пакети на автомобілі, то поклав їх у багажне відділення автобуса та на центральному автовокзалі м. Мінська, при посадці пасажирів, прикидав їх сумками. Вину визнав, та вказав, що не знав про вартість насіння, які містились в пакетах (а.с. 5);
-даними висновку товарознавчої експертизи №1420003301-0668 від 27 серпня  2020 року (а.с. 18-20). 
Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою, є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумніву в їх об`єктивності та законності. 
Крім того, під час надання пояснень в суді апеляційної інстанції   ОСОБА_1 змінив свої пояснення,  та вказав, що перевозив товар не знаючи про його наявність у багажному відділенні та про те, що міститься у виявлених пакетах. При цьому, будучи старшим водієм, за для забезпечення подальшого слідування автобуса за маршрутом, на вказівку свого керівництва, при перетині кордону митним органам вказав, що він є причетним до перевезення товару.

Наведені пояснення у суду апеляційної інстанції викликають сумніви у їх достовірності та правдивості, оскільки вони повністю суперечать письмовим поясненням, тим, що містяться у матеріалах справи, які на переконання суду апеляційної інстанції є чіткими, детальними та послідовними.

Така відмінність в поясненнях дає апеляційному суду всі підстави вважати, що ОСОБА_1   їх змінив з метою намагання уникнення від адміністративної відповідальності та з метою дотримання чіткої захисної позиції на стадії оскарження рішення суду першої інстанції. 

При цьому,  свідок ОСОБА_2 , який надав пояснення в суді апеляційної інстанції з приводу досліджуваних подій, жодним чином не спростував доводів щодо недоведеності вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності. 

Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а тому суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними доводи апеляційних скарг сторони захисту та особи, що притягується до адміністративної відповідальності про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 472 МК України.

На думку апеляційного суду доводи адвоката, щодо порушення прав на захист ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, в зв`язку з не залученням при його складанні перекладача, є такими, що не заслуговують на увагу.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 є громадянином України, при цьому в судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що він чітко розуміє українську мову, яка є державною мовою, а також, при складанні протоколу про порушення митних правил він не заявляв клопотання та не повідомляв митні органи про те, що не розуміє мову та потребує сторонньої допомоги в особі перекладача. 

Твердження ОСОБА_1 , викладене ним в поданій апеляційній скарзі про те, що висновки товарознавчої експертизи №1420003301-0668 від 27 серпня  2020 року є недійсними, оскільки експертом не перевірявся вміст кожного пакету, є необґрунтованими. 
Відповідно до висновку зазначеної експертизи її виконання було доручено експерту Лобановій І.І., (Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби), яка має відповідне свідоцтво від 02.07.2020 року №370 на право проведення товарознавчого дослідження машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання, видане ЕКК Держмитслужби України, у професійності якої в суду апеляційної інстанції немає сумнівів. 
При цьому, суд бере до уваги те, що для дослідження товарів  та визначення їх вартості було використано порівняльний підхід, що передбачає аналіз цін продажу та пропонування подібних товарів з відповідним коригуванням відмінностей  між об`єктами порівняння та досліджуваними об`єктами. 
А отже, на переконання апеляційного суду немає підстав вважати вищевказаний висновок незаконним, оскільки він здійснений компетентною особою, та з врахуванням всіх необхідних процедур щодо її проведення. 

Твердження ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як  в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Викладена позиція щодо дій правопорушника розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене  адміністративне правопорушення. 

Жодних інших вагомих доказів на спростування вини ОСОБА_1 , а ні стороною захисту, а ні самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності суду апеляційної інстанції  надано не було. 

Таким чином, порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це зазначено в апеляційних скаргах, при апеляційному розгляді справи встановлено не було.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 472 МК України, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.   

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 та захиснику-адвокату Бровді І.А.  строк на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та захисника-адвоката Бровді І.А.  - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач