СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2021 р.                                                                     Справа № 913/588/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В., 

секретар судового засідання – Кожевнікова А.В.,

за участю:
прокурор – Горгуль Н.В.,
від позивача – не з`явився,
від відповідача – Холодов Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду 
апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури, (вх. №930 Л/2) 
на  рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2021 року (суддя Зюбанова Н.М., ухвалене в  м. Харків 25.02.2021 о 12:58 год., повний текст складено 03.03.2021)
у справі № 913/588/20
за  позовом  керівника Старобільської місцевої прокуратури  в інтересах держави в особі Старобільської міської ради Луганської області, м. Старобільськ Луганської області
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми “Калмичанка”, с. Калмиківка, Старобільського району, Луганської області
про розірвання  договору оренди землі та зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки 

ВСТАНОВИВ:

Керівник Старобільської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Калмиківської сільської ради Старобільського району Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми “Калмичанка” про розірвання договору оренди землі, укладеного 01.11.2016 (з урахуванням додаткової угоди до договору від 29.09.2017) між Старобільською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським ТОВ агрофірмою “Калмичанка” та зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки (не витребувані паї): а саме: № 610 площею 0,8360 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0610, № 615 площею 0,8389 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0615, № 616 площею 0,8392 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0616, № 617 площею 0,8392 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0617, № 618 площею 0,8392 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0618, № 624 площею 0,4551 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0624, № 625 площею 0,4503 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0625, № 626 площею 0,4485 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0626, № 627 площею 0,5523 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0627, № 628 площею 0,7296 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0628, № 629 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0629, № 630 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0630, № 631 площею 0,8359 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0631, № 633 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0633, № 635 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0635, № 636 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0636, № 637 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0637, № 638 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0638, № 639 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0639, № 640 площею 0,8391 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0640, № 641 площею 0,8319 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0641, № 652 площею 0,6469 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0652, № 653 площею 0,6115 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0653, № 654 площею 0,4605 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0654, № 655 площею 0,4485 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0655, загальною площею 18,189 га.

В обґрунтування позовної заяви керівник Старобільської місцевої прокуратури з посиланням на ст.ст. 526, 629, 651 ЦК України, ст.ст. 19, 20, 22, 93, 141, 143 ЗК України, зазначив, що 01.11.2016  між Старобільською районною державною адміністрацією та СТОВ Агрофірма «Калмичанка» укладено договір оренди (з урахуванням додаткової угоди до договору від 29.09.2017) землі з числа невитребуваних земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів. Згідно п.п. 14-15 договору земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цільове призначення – для сільськогосподарського використання. В п. 25 договору сторони домовились, що зміна цільового призначення земельних ділянок забороняється.
31.05.2019 році Головним Управлінням Держгеокадастру у Луганській області здійснено заходи державного нагляду (контролю) стосовно СТОВ Агрофірма «Калмичанка», на момент перевірки встановлено факт використання СТОВ Агрофірма «Калмичанка» пасовищ з метою вирощування соняшника на площі 32,69 га – контур 637, що на переконання прокурора є використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням. 31.05.2019 державним інспектором складено акт перевірки №83/0040/АП/02/01/-19 щодо дотримання СТОВ Агрофірма «Калмичанка» вимог земельного законодавства. 
За результатами перевірки від 16.10.2019 Головним Управлінням Держгеокадастру у Луганській області встановлено, що підприємством усунуто виявлені порушення, про що державним інспектором складено акт від 16.10.20219 №234/0120/АП/02/01/-19.
Наведені вище обставини на переконання прокурора є підставою для розірвання договору оренди землі від 01.11.2016 та поверненню земельних ділянок Калмиківській сільській раді.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.01.2021 у даній справі, зокрема, клопотання Старобільської місцевої прокуратури та Харківської обласної прокуратури про заміну позивача правонаступником задоволено. Замінено позивача у справі № 913/588/20 - Калмиківську сільську раду Старобільського району Луганської області (с. Калмиківка Старобільського району Луганської області, код ЄДРПОУ 26411031) її правонаступником - Старобільською міською радою Луганської області (м. Старобільськ Старобільського району Луганської області, код ЄДРПОУ 37530705).

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі                   № 913/588/20 у задоволенні позову керівника Старобільської місцевої прокуратури  в інтересах держави в особі Старобільської міської ради Луганської області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми “Калмичанка” про розірвання  договору оренди землі від 01.11.2016 та зобов`язання повернути земельні ділянки відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд зазначив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що право оренди на вказані земельні ділянки зареєстровано за СТОВ Агрофірма «Калмичанка». Цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Господарський суд Луганської області послався на ті обставини, що за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель СТОВ Агрофірма “Калмичанка” Головним Управлінням Держгеокадастру у Луганській області складено акт від 31.05.2019 № 83/0040/АП/02/01/-19. Однак, в даному акті одночасно міститься взаємовиключна інформація, як про цільове і не цільове використання земель; жоден з показників площі та контур цих орендованих земель не збігається, у даному акті зазначена площа земельних ділянок - 32,69 га – контур 637, але у спірному договорі від 01.11.2016 (у редакції додаткової угоди від 29.09.2017), вказана площа земельних ділянок - 18,189 га, контур №1275.
Також судом першої інстанції зазначено, що за результатами позапланової перевірки, яка проведена 16.10.2019, Головним Управлінням Держгеокадастру у Луганській області встановлено, що підприємством усунуто виявлені порушення, тобто вимоги припису виконані (акт від 16.10.2019 № 234/0120/АП/02/01-19).
Разом з цим суд першої інстанції зазначив, що є неналежним доказом акт обстеження земельної ділянки від 19.06.2020, оскільки він не містить таких даних, як систематичне розорювання спірної земельної ділянки, вирощування на ній сільськогосподарських культур задля збирання урожаю, а не для випасання худоби, фактичне збирання урожаю зі спірної земельної ділянки, які б свідчили про використання відповідачем спірної земельної ділянки як рілля.
Враховуючи недоведеність фактів використання відповідачем земельних ділянок не за цільовим призначенням та істотного порушення договору оренди землі від 01.11.2016, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для припинення орендних правовідносин.

Заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою  на рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі № 913/588/20, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов прокурора.
Апелянт вважає, що прокуратурою надано достатні та належні докази на підтвердження факту порушення відповідачем вимог спірного договору оренди, зокрема, акт №83/0040/АП/02/01/-19 від 31.05.2019.
Скаржник посилається на те, що Старобільською місцевою прокуратурою 04.02.2021 долучено до матеріалів справи інформацію ГУ Держгеокадастру у Луганській області, де конкретизовано, що спірні земельні ділянки були предметом перевірки та на них встановлено факт нецільового використання. До даної інформації додано план землекористування СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», на якому виділено земельні ділянки площею 32,69 га. 
В проекті землеустрою КСП «Новий Донбас», зображено план розташування земельних ділянок у контурі 1275. 
В Технічній документації із землеустрою, щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) 28 невитребуваних земельних часток (паїв) (пасовищ) для надання їх в оренду терміном на 20 років СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» знаходиться схема розташування земельних ділянок, наданих відповідачу в оренду.
На переконання прокурора при вивченні та аналізі вказаних документів вбачається відповідність схем спірних земельних ділянок з земельними ділянками, що були предметом перевірки.
Апелянт зазначає, що згідно Експлікації земельних угідь, що міститься у Технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) 28 невитребуваних земельних часток (паїв) (пасовищ) для надання їх в оренду терміном на 20 (двадцять) років СТОВ «Агрофірма «Калмичанка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населених пунктів на території, яка за даними державного земельного кадастру «враховується в Калмиковській сільській раді, затвердженої розпорядженням голови Старобільської районної державної адміністрації від 01.11.2016 № 324, код цільового призначення визначений 01.01 - землі сільськогосподарського призначення, угіддя - пасовища.
Договором оренди землі, укладеним 01.11.2016 між Старобільською районною державною адміністрацією та СТОВ Агрофірма «Калмичанка», також підтверджується, що земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Калмиківській сільській раді, є пасовищами (пункт 2).
На думку апелянта, нецільове використання відповідачем спірних земельних ділянок надає підстави для розірвання договору оренди землі, укладеного 01.11.2016 (з урахуванням додаткової угоди до договору від 29.09.2017) між Старобільською районною державною адміністрацією та Сільськогосподарським ТОВ агрофірмою “Калмичанка” та зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2021 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя – Геза Т.Д., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.04.2021, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі № 913/588/20. Розгляд справи призначено на 19.05.2021 о 10:00.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2021 оголошено у судовому засіданні перерву оголошено перерву до 31.05.2021 о 14:15 год.

Стаття 269 ГПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно вимог ст.ст. 222, 223 та п.17.7 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутнього у судовому засіданні прокурора та представника вдіповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень, визначених в ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

Розпорядженням голови Старобільської районної державної адміністрації № 395 від 21.07.2008 затверджено Проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) пасовищ поліпшених власниками сертифікатів КСП “Новий Донбас” (т. 1 а. с. 196-197).
Згідно вказаного проекту земельні ділянки, що розташовані в контурі № 1275, а  саме № 610, № 611, № 612, № 613, № 615, № 616, № 617, № 618, № 624, № 625, № 626, № 627, № 628, № 629, № 630, № 631, № 633, № 635, № 638, № 639, № 640, № 641, № 636, № 637, № 652, № 653, № 654, № 655 є незатребуваними земельними ділянками (ст. 87 Проекту).
В подальшому розпорядженням голови Старобільської районної державної адміністрації від 01.11.2016 № 324 затверджено Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) 28 невитребуваних земельних часток (паїв) (пасовищ) для надання їх в оренду терміном на 20 (двадцять) років СТОВ Агрофірма “Калмичанка” для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населених пунктів на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Калмиковській сільській раді.
Об`єктом вказаної технічної документації були невитребувані земельні ділянки (пасовища) № 610, № 611, № 612, № 613, № 615, № 616, № 617, № 618, № 624, № 625, № 626, № 627, № 628, № 629, № 630, № 631, № 633, № 635, № 638, № 639, № 640, № 641, № 636, № 637, № 652, № 653, № 654, № 655.
Згідно кадастрових планів на вказані земельні ділянки, що містяться у вказаній  землевпорядній документації, код цільового призначення визначений 01.01 - землі сільськогосподарського призначення, угіддя - пасовища.
01.11.2016 між Старобільською районною державною адміністрацією та СТОВ Агрофірма “Калмичанка” укладено договір оренди землі з числа невитребуваних земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, на території, яка за даними державного земельного кадастру враховується в Калмиківській сільській раді строком на 20 років.
Згідно п. 2 договору в оренду передані земельні ділянки пасовища № НОМЕР_1 площею 0,8360 га кадастровий номер 4425181000:05:002:0610, № 611 площею 0,8194 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0611, № 612 площею 0,8201 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0612, № 613 площею 0,8194 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0613, № 615 площею 0,8389 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0615, № 616 площею 0,8392 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0616, № 617 площею 0,8392 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0617, № 618 площею 0,8392 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0618, № 624 площею 0,4551 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0624, № 625 площею 0,4503 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0625, № 626 площею 0,4485 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0626, № 627 площею 0,5523 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0627, № 628 площею 0,7296 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0628, № 629 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0629, № 630 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0630, № 631 площею 0,8359 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0631, № 633 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0633, № 635 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0635, № 636 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0636, № 637 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0637, № 638 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0638, № 639 площею 0,8358 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0639, № 640 площею 0,8391 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0640, № 641 площею 0,8319 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0641, № 652 площею 0,6469 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0652, № 653 площею 0,6115 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0653, № 654 площею 0,4605 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0654, № 655 площею 0,4485 га, кадастровий номер 4425181000:05:002:0655, загальною площею 20,6479 га.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що право оренди на вказані земельні ділянки зареєстровано за СТОВ Агрофірма “Калмичанка”.
Судом встановлено, що в договорі допущено описку щодо земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,4485 га, яка має кадастровий номер 4425181000:05:002:0655, а не 4425181000:05:002:0645, що підтверджується Інформацією з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно № 215118178 та відомостями про земельну ділянку, що внесені до Державного земельного кадастру.
Згідно пунктів 14, 15 договору земельні ділянки передаються в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цільове призначення - для сільськогосподарського використання.
При укладенні договору сторони домовилися, що зміна цільового призначення земельних ділянок забороняється (п. 25).
29.09.2017 між Старобільською районною державною адміністрацією та СТОВ Агрофірма “Калмичанка” укладено додаткову угоду, за якою орендовану площу  зменшено до 18,189 га у зв`язку з витребуванням трьох земельних ділянок, а саме № 611 площею 0,8194 га - кадастровий номер 4425181000:05:002:0611, № 612 площею 0,8201 га кадастровий номер 4425181000:05:002:0612, № 613 площею 0,8194 га кадастровий номер - 4425181000:05:002:0613.
У травні  2019 році Управлінням з контролю за  використанням та охороною земель Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області здійснено заходи державного нагляду (контролю) стосовно суб`єкта господарювання СТОВ Агрофірма “Калмичанка”. В акті вказано, що на момент перевірки державним інспектором встановлено факт використання  СТОВ Агрофірма “Калмичанка” пасовищ з метою вирощування соняшника на площі 32,69 га - контур 637, що є використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.
19.06.2020 Старобільскою місцевою прокуратурою разом зі спеціалістами Калмиківської сільської ради проведено обстеження земельних ділянок, що використовуються СТОВ Агрофірма “Калмичанка” згідно договору та в складеному  акті вказано, що земельна ділянка засіяна пшеницею.

15.10.2020 на адресу позивача Старобільською місцевою прокуратурою направлено лист № 34-4430вих-20 від 05.10.2020 (т. 2 а.с. 55-58,) з повідомленням про намір звернутися до господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Калмиківської сільської ради Старобільського району Луганської області із позовною заявою у цій справі.
Калмиківська сільська рада у відповідь направила два листа № 508/1 від 10.07.2020 (т. 2 а.с. 54,) та № 776 від 05.10.2020 (т. 2 а.с. 75,), які подібні за змістом та у яких рада робить помилковий висновок про те, що спірні  земельні ділянки не вважаються власністю територіальної громади. Таким чином,  Калмиківська сільська рада стверджувала про відсутність наміру  звернення з позовом.

У постанові від 26.05.2020 по справі № 912/2385/18  Велика Палата Верховного Суду зазначила, що невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. 
Таким чином, за матеріалами справи прокурор належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу – позивача, тому доводи відповідача про відсутність підстав представництва у прокурора є необґрунтованими. 
Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про оренду землі” відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.
Частиною 1 ст. 93 та ст. 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з  моменту державної реєстрації цього права. 
Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду землі"       об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
Правове регулювання здійснення державного контролю за використанням та охороною земель здійснюється Законом України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” від 19.06.2003 № 963-IV.  
Статтею 1 цього Закону, яка визначає терміни, передбачено, що невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - це невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень).
Відповідно до ст. 5 вказаного Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, яким є Держгеокадастр у відповідності до постанови КМУ від 14.01.2015 № 15.
Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2019 року Управлінням з контролю за  використанням та охороною земель Головного Управління Держгеокадастру у Луганській області здійснено заходи державного нагляду (контролю) стосовно суб`єкта господарювання СТОВ Агрофірма “Калмичанка”. 
За даними акту від 31.05.2019 № 83/0040/АП/02/01/-19, складеного за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель СТОВ Агрофірма “Калмичанка” загальна площа земельних ділянок, що використовувалися товариством становила 5470,4125 га., що включає в себе землі державної, комунальної та приватної форм власності, а також земельні ділянки з числа не витребуваних паїв.
У розділі цього акту щодо порушень законодавства державним інспектором вказано, що на момент перевірки встановлено факт використання  СТОВ Агрофірма “Калмичанка” пасовищ з метою вирощування соняшника на площі 32,69 га - контур 637, що є використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Однак, у спірному договорі, від 01.11.2016 (у редакції додаткової угоди від 29.09.2017), зазначена площа земельних ділянок - 18,189 га.
За даними Проекту землеустрою щодо організації території земельних ділянок (паїв) пасовищ поліпшених власників сертифікатів КСП “Новий Донбас” (т. 2 а.с. 20), на якій зафіксовано розташування земельних ділянок (паїв) з відповідними номерами, зазначено контур № 1275.
Дані обставини свідчать про те, що відомості зазначені в акті від 31.05.2019 № 83/0040/АП/02/01/-19 не збігаються з відомостями вказаними у договорі оренди від 01.11.2016 (з урахуванням додаткового договору від 29.09.2017) щодо розміру земельної ділянки, та у Проекті землеустрою стосовно контуру.

Крім того, колегія суддів зазначає, що на третій сторінці вказаного акту зазначено: 
- “Рілля, що знаходиться в користуванні СТОВ Агрофірма “Калмичанка”: 
Новобарівська сільська Старобільського району - орендовані землі (договори, укладені з Старобільською районною державною адміністрацією) – 19,7135 га (2 шт.)
-  Орендовані землі (паї) 713,0550 га (209 шт.);
Світлівська сільська рада Старобільського району - орендовані землі (договори, укладені з Старобільською районною державною адміністрацією) – 15,3655 га (2 шт.);
-  Орендовані землі (паї) 778,2822 га (122 шт.)
Калмиківська сільська рада Старобільського району - орендовані землі (договори, укладені з Старобільською районною державною адміністрацією) – 390,3940 га (16 шт.); орендовані землі (паї) 3923,8941 га (747 шт.)
- орендовані землі комунальної власності в межах села 0,9737 га (5шт.).
Загальна кількість укладених договорів оренди землі (паї) складає 1083 шт. (загальною площею 5024,8373 га), договорів укладених з Старобільською районною державною адміністрацією 20 шт. (площа 422,4730 га), укладених з Калмиківською сільською радою - 11 шт. (площа 23,1022 га ).
Таким чином, жоден з показників площі цих орендованих земель не збігається з тим, що стосується порушення - 32,69 га, але акт таких даних не містить, наприклад, схеми розташування перевірених земельних ділянок тощо. 
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що обставини викладені в даному акті є суперечливими. Зокрема, в таблиці під № 3 на 5-ій сторінці акту зазначене питання: “Земельні ділянки використовуються власником та землекористувачем за їх цільовим призначенням”. Відповідь у стовпчику № 3 – середній, у стовпчику № 4 відповідь на питання: “Так”. 
В стовпчику № 6 цього ж рядка № 3 зроблене посилання на пункт “а” ч. 1 ст. 91 ЗК України про те, що власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням та пункт “а” ч. 1 ст. 96 ЗК України про обов`язок землекористувачів забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. Таким чином, на вказаному аркуші акту зазначено про використання земельних ділянок виключно за цільовим призначенням. 
У той же час, на аркуші 9 акту про виявлені порушення  йдеться про вирощування СТОВ Агрофірма “Калмичанка” соняшника на площі 32,6900 га – контур 627, що є використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд не має можливості встановити, що порушення встановлені в акті перевірки від 31.05.2019 стосується предмету договору оренди землі від 01.11.2016 та вважає, що прокурором не доведено, що  йдеться про однакові за площею та місцем розташування земельні ділянки.  В акті перевірки міститься взаємовиключна інформація, як про цільове використання і одночасно нецільове використання земель. 

Скаржник посилається на те, що Старобільською місцевою прокуратурою 04.02.2021 долучено до матеріалів справи лист ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 04.02.2021 №10-12-0.4-951/2-21, де конкретизовано, що спірні земельні ділянки були предметом перевірки та на них встановлено факт нецільового використання. До даної інформації додано план землекористування СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», на якому виділено земельні ділянки площею 32,69 га. 
В проекті землеустрою КСП «Новий Донбас», зображено план розташування земельних ділянок у контурі 1275. 
В Технічній документації із землеустрою, щодо встановлення меж в натурі (на місцевості) 28 невитребуваних земельних часток (паїв) (пасовищ) для надання їх в оренду терміном на 20 років СТОВ «Агрофірма «Калмичанка», знаходиться схема розташування земельних ділянок, наданих відповідачу в оренду.
На переконання прокурора при вивченні та аналізі вказаних документів вбачається відповідність схем спірних земельних ділянок з земельними ділянками, що були предметом перевірки.

Колегія суддів не погоджується з даним твердженням апелянта, з огляду на наступне.

У частині третьої статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що       доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, тягар доведення обставин, на які посилається сторона в обґрунтування своїх вимог та заперечень, лежить саме на неї.

Разом з цим, довести зазначені обставини сторона має доказами, наділеними такими обов`язковими ознаками, як: належність, допустимість, та достовірність.
Так, відповідно до статі 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини справи, які входять до предмету доказування.
Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначене поняття допустимість доказів, яке полягає в тому, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Як вказано у статті 79 Господарського процесуального кодексу України       наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів зазначає, що за результатами проведеної перевірки інспектор Держгеокадастру (далі – інспектор) складає у двох примірниках акт перевірки за формою, затвердженою наказом Мінагрополітики від 06.11.2018 № 538. В акті наводяться позитивні або негативні відповіді на запитання про дотримання сільськогосподарським господарством вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, а також вказуються встановлені порушення.
Таким чином, саме акт складений за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання земель є належним доказом наявності порушень.
Однак, в акті від 31.05.2019 № 83/0040/АП/02/01/-19 не зазначено ідентифікуючи ознаки земельних ділянок (кадастрові номери), стосовно яких проводилась перевірка, в свою чергу інформація викладена у листі ГУ Держгеокадастру у Луганській області від 04.02.2021 №10-12-0.4-951/2-21 не є належним доказом щодо фактів, обставин проведення перевірки стосовно спірних земельних ділянок. Крім того, в акті від 31.05.2019 № 83/0040/АП/02/01/-19 не зазначались схеми спірних земельних ділянок.

За результатами позапланової перевірки, яка проведена 16.10.2019, встановлено, що підприємством усунуто виявлені порушення, тобто вимоги припису виконані (акт № 234/0120/АП/02/01-19 – т.2 а.с.43-53).
Щодо Акту обстеження земельної ділянки/Виявлення та обстеження загального стану об`єкта від 19.06.2020, складеного спеціалістами-землевпорядниками та прокурорами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 ЗК України землі України за своїм цільовим призначенням поділяються на 9 категорій, серед яких однією з категорій є землі сільськогосподарського призначення.
Статтею 20 ЗК України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення (п.1), види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. 
Відповідно до приписів ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.
До земель сільськогосподарського призначення належать:                                                 а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).
Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010                    №  548 затверджено Класифікатор видів цільового призначення земель, який визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.
Згідно вказаного Класифікатору землі сільськогосподарського призначення  (Секція А) можуть бути призначені: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (01.01), для ведення фермерського господарства (01.02), для ведення особистого селянського господарства (01.03), для ведення підсобного сільського господарства (01.04), для індивідуального садівництва (01.05), для колективного садівництва (01.06), для городництва (01.07), для сінокосіння і випасання худоби (01.08), для дослідних і навчальних цілей (01.09) тощо.  
Відповідно до постанови КМУ від 17.10.2012 № 1051, якою затверджено Перелік угідь з Класифікацією видів земельних угідь,  зазначених Додатку 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, пасовища це підгрупа сільськогосподарських угідь, що включає сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (ГОСТ 26640-85); рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки.
В пунктах 14 та 15 договору оренди землі від 01.11.2016 сторони передбачили, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а цільове призначення земельної ділянки - для сільськогосподарського використання.
В Технічній документації із землеустрою, в  розпорядженні голови Старобільської РДА від 01.11.2016 № 324, в укладеному договорі оренди цільове призначення земельних ділянок не змінювалось і визначалось як “землі сільськогосподарського призначення (А 01.01) ”. 
Згідно з абз. 15 ст. 1 Закону України “Про землеустрій” цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Віднесення спірної земельної ділянки за цільовим призначенням до категорії А.01.01 також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с.25-52) в  інформаційних довідках, та відомостями про земельні ділянки з Державного земельного кадастру, в яких зафіксовано категорію земель – Землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення – А.01.01. Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (т. 1 а.с. 53-77).
Отже, нецільовим використанням земельної ділянки з категорії земель сільськогосподарського призначення (А 01.01.) є її використання за іншим призначенням, всупереч умов договору та вимог земельного законодавства України, тобто, земельні ділянки, віднесені до однієї і тієї ж категорії, можуть використовуватися за різними видами земельних угідь, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності тощо, та визначені у Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженій наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548. Земельні ділянки сільськогосподарського призначення певного виду використання забороняється використовувати як землі іншого виду використання.
Разом з тим колегія суддів вважає неналежним доказом акт обстеження земельної ділянки від 19.06.2020, оскільки він не містить таких даних, як систематичне розорювання спірної земельної ділянки, вирощування на ній сільськогосподарських культур задля збирання урожаю, а не для випасання худоби, фактичне збирання урожаю зі спірної земельної ділянки, які б свідчили про використання відповідачем спірної земельної ділянки як рілля.
Наведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №925/1579/17.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи відсутність факту використання відповідачем земельної ділянки не за цільовим призначенням та істотного порушення договору оренди землі від 01.11.2016 (з урахуванням додаткової угоди до договору від 29.09.2017), суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для припинення орендних правовідносин.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України від 28.10.2010 року №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 року у справі Проніна проти України за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному процесуальному документі.

Апеляційна скарга заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі №913/588/20  не підлягає задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі №913/588/20 прийнято відповідно до норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України      витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі №913/588/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі №913/588/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строки оскарження постанови передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено  02.06.2021. 

Головуючий суддя                                                                    Т.Д. Геза

Суддя                                                                                           Н.О. Мартюхіна  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов