Справа № 309/49/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       22 квітня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.
суддів: Бисаги Т.Ю., Кожух О.А.
з участю секретаря: Волощук В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2020 року у складі судді Довжанина М.М., у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон,-
встановив :
       У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, встановлене ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2020 року тимчасове обмеження у праві виїзду його за кордон України.
На обґрунтування заяви посилається на те, що 22 січня 2020 за поданням приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. Хустським районним судом винесено ухвалу, якою його тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон України до виконання зобов`язань за виконавчим листом №308/1973/18, виданим 16.10.2018 року та виконавчим листом №757/15575/15-ц, виданим 03.04.2019 року, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Ухвала суду про встановлення відносно нього тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон винесена передчасно, оскільки судом не було з`ясовано всіх обставин справи, а тому просив скасувати встановлене обмеження у праві виїзду за кордон.
       Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено, скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 .
Заперечуючи дану ухвалу, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» подало на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволені заяви  ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, посилаючись на її незаконність на необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що у суду першої інстанції не було правових підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 . Апелянт звертає увагу на те, що згідно довідки від 08.07.2020 року № 106.20-12/1-870, боржником не здійснювалося жодних погашень у період з 01.01.2012 року по 01.01.2020 року, тобто до встановлення обмеження у праві виїзду за кордон. Отже, виключно вжиття такого заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон спонукало боржника до часткового погашення боргу перед Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України». Скасування такого заходу призведе до відмови боржника виконувати рішення суду про стягнення боргу. Таким чином, суд дійшов до хибного висновку про відсутність доказів, що на даний час боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду та недоведеність того, що невжиття такого заходу, як тимчасове обмеженні у праві виїзду за кордон може ускладнити виконання рішення суду. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача ОСОБА_6 просив скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеженні у праві виїзду за кордон.
В судовому засіданні представник апелянта ПАТ «Державний ощадний банк України» - Василечко А.В. підтримав подану апеляцію та суду пояснив, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду. Зокрема, у ОСОБА_1 наявне рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 500L 4МАТІС», 1999 рік вирбництва, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який оголошено в розшук 29.11.2018 року і на сьогоднішній день не розшуканий. Боржник ОСОБА_1 навмисно приховує майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеженні у праві виїзду за кордон.
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 заперечив подану апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на її законність та обгрунтованість. 
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи подану заяву, суд першої інстанції виходив з недоведеності того, що на даний час боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду та недоведеності того, що невжиття такого заходу, як тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон може істотно ускладнити виконання рішення суду. 
З таким висновком не погоджується апеляційний суд, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.
               Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
               Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (ст.18 ЦПК України).
               Відповідно до частин 1, 2, 3  статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого рішення.
               Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.
       Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
Матеріалами справи встановлено, що на виконанні приватного виконавця Лукеча О.В. знаходиться виконавче провадження ВП № 57630641 з примусового виконання виконавчого листа №308/1973/18, виданого 16.10.2018 року Хустським районним судом про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління AT «Ощадбанк» суми заборгованості за кредитним договором № 81202/2 від 12.02.2008 року, яка станом на 02.02.2018 року становить 29 406 /двадцять дев`ять тисяч чотириста шість/ доларів США 41 цент, що згідно офіційного курсу НБУ становить 819 540 /вісімсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок/ грн. 82 коп. та сплачений судовий збір в сумі 12 293,11 грн., а також виконавче провадження № 60336875 з примусового виконання виконавчого листа № 757/15575/15-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва 03.04.2019 р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики грошових коштів в сумі 1 585 618,39 грн. та 3 654,00 грн. судового збору.
07 листопада 2018 року та 17 жовтня 2019 року виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно і попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов направлено сторонам виконавчого провадження.
22 листопада 2018 року винесено постанову про арешт грошових коштів боржника.
29 листопада 2018 року винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: а саме: транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ S 500L 4МАТІС», 1999 рік вирбництва, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .
17 жовтня 2019 року винесено постанову про накладення арешту на майно боржника в межах суми стягнення за виконавчими документами.
17 жовтня 2019 року винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 57630641 та № 60336875 у зведене виконавче провадження №60338160.
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2020 року за поданням приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. встановлено тимчасове обмежено у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №308/1973/18, виданим 16.10.2018 року та виконавчим листом №757/15575/15-ц, виданим 03.04.2019 року, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, встановлене ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2020 року тимчасове обмеження у праві виїзду його за кордон України, за результатами розгляду якої ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено, скасовано тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина ОСОБА_1 .
Згідно довідки від 08.07.2020 року № 106.20-12/1-870, боржником не здійснювалося жодних погашень у період з 01.01.2012 року по 01.01.2020 року, тобто до встановлення обмеження у праві виїзду за кордон.
Виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішень Конституційного Суду України від 25.04.2012 року №11-рп/2012).
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року.
Згідно ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. 
Суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що на даний час боржник ОСОБА_1 свідомо не ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на нього рішенням суду та недоведеності того, що невжиття такого заходу, як тимчасове обмеженні у праві виїзду боржника за кордон може істотно ускладнити виконання рішення суду. 
Зокрема, матеріалами справи доведено, що зобов`язання, яке покладено на боржника ОСОБА_1 судовим рішенням не було виконано боржником самостійно, а часткове погашення боргу відбулось виключно лише після встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон (а.с.58,59,84-88), про що свідчить довідка від 08.07.2020 року № 106.20-12/1-870 (а.с.98).
При цьому, можливість боржника в будь-який момент виїхати за межі України може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення (зокрема виконавцю буде неможливо провести виконавчі дії по виконанню даного рішення без участі боржника), відтак встановлений судом такий захід, як тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 до виконання ним зобов`язань за виконавчим листом №308/1973/18, виданим 16.10.2018 року та виконавчим листом №757/15575/15-ц, виданим 03.04.2019 року, без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон є вмотивований і правових підстав для його скасування немає.
З огляду на викладене ухвалу суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задовленні заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.
Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
постановив :
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - задовольнити.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 20 жовтня 2020 року - скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. 
Повний текст судового рішення складено 05 травня 2021 року.
Головуючий :
       Судді: