УХВАЛА

24 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 240/662/20
адміністративне провадження № К/9901/16205/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів: Губської  О.А.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши касаційну скаргу Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області
на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року
у справі № 240/662/20
за позовом ОСОБА_1 
до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області
про визнання незаконним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,
у с т а н о в и в:
До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі № 240/662/20, предметом розгляду, якої є:
- визнання незаконним та скасування наказу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24 грудня 2019 року № 2381/1 «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ № 2/3 від 08 січня 2020 року;
- зобов`язання відповідача - Ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань нотаріату з 08 січня 2020 року;
- визнання протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо нездійснення обов`язкового працевлаштування ОСОБА_1 після звільнення з посади;
- визнання протиправною відмову відповідача - Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 22 січня 2020 року №10-74/32/348 у прийнятті її на державну службу та зобов`язання Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), прийняти її на державну службу шляхом видання наказу про призначення на посаду начальника відділу з питань нотаріату у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький);
- стягнення з Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу - з 08 січня 2020 року по день фактичного поновлення на посаді;
- стягнення з Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у солідарному порядку на   користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 18 252,00 грн (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят дві гривні);
-   стягнення з Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у солідарному порядку на користь ОСОБА_1 судові витрати;
також позивач просила допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано накази Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24 грудня 2019 року №2381/1 "Про звільнення ОСОБА_1 " та наказ від 08 січня 2020 року № 2/3 "Про внесення змін до наказу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24 грудня 2019 року №2381/1 "Про звільнення ОСОБА_1 ".
Поновлено з 08 січня 2020 року ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.
Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 січня 2020 року по 26 листопада 2020 року, в розмірі   166529,47 грн.
Визнано протиправною бездіяльність Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 грудня 2019 року.
Зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 грудня 2019 року з урахуванням висновків, викладених в судовому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань нотаріату Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 08 січня 2020 року та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року, апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області задоволено частково.
Змінено абзац 4 резолютивної частини рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та викладено його в наступній редакції:
"Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 січня 2020 року по 26 листопада 2020 року, в розмірі 165062,25 грн."
У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з відсутності документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
07 червня 2021 року на адресу Верховного Суду від скаржника надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Клопотання обґрунтоване тим, що Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області (в особі ліквідаційної комісії) є державним органом, фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні видатки», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом. Згідно довідки, виданої за підписом Голови ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області вбачається, що в управління відсутня можливість оплатити збір у зв`язку із відсутністю кошторису та фінансування.
Розглянувши вказане клопотання, Суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 2 цього КАС України одним із принципів адміністративного судочинства є рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Принагідно, суд зазначає, що сплата судового збору не може вважатись перешкодою в доступі до правосуддя, оскільки право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення такої сплати.
З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов`язком відповідача, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочення чи розстрочення його сплати є неприпустимим.
Отже, станом на момент постановлення цієї ухвали заявник не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.
Частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Виходячи з положень зазначеної вище норми та пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає касаційну скаргу заявникові, якщо він не усунув недоліки скарги, яка залишена без руху.
Відповідно до частини сьомої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги  матеріалами. Копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 132, 133, 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити Ліквідаційній комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.
Касаційну скаргу Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2021 року у справі № 240/662/20 за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання незаконним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді 	 О.В. Калашнікова  	
          	 О.А. Губська  Ж.М. Мельник-Томенко