ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/571/20  Номер провадження 22-ц/814/981/21	Головуючий у 1-й інстанції Омельченко І. І.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - адвоката Остапенка Олександра Петровича на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 січня 2021 року по справі за позовом  ОСОБА_1 , поданим представником ОСОБА_2 до  ОСОБА_3 , відділу у Кобеляцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Кобеляцької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, скасування рішень, визнання договору оренди недійсним, скасування державної реєстрації, 

                                                В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог 
У березні 2020 року представник  ОСОБА_1 - адвокат Остапенко О.П. подав до Кобеляцького районного суду Полтавської області позов до ОСОБА_3 , відділу у Кобеляцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Кобеляцької районної державної адміністрації про визнання дій протиправними, скасування рішень, визнання договору оренди недійсним, скасування державної реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що протягом 20 років ОСОБА_1 користувався земельною ділянкою, площею 5,8 га з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, що знаходиться за межами населеного пункту Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області. Зазначена земельна ділянка розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області №256 від 10 квітня 2012 року була передана позивачу в тимчасове користування строком на 5 років. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 серпня 2016 року ОСОБА_4 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,80 га, з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124 для ведення фермерського господарства.
Також в позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до компетентних органів з метою упорядкування статусу вищевказаної земельної ділянки та оформлення належним чином її у власність чи оренду. Листом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 1609/0/26-19 від 13 березня 2019 року позивача було повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124 знаходиться у приватній власності, що в свою чергу виключає повноваження цього органу щодо розпорядження даною земельною ділянкою. В подальшому ОСОБА_1 звернувся до керівника Кобеляцького відділу Головного управління Держеокадастру у Полтавській області із заявою про отримання інформації по вищевказаній земельній ділянці. На подану ним заяву було надано відповідь, з якої вбачається, що державна реєстрація права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 5,8 га з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124 було скасовано, віднесено її до земель державної власності та передано у користування третіх осіб, а саме ОСОБА_3 на підставі договору оренди від 16 грудня 2019 року.
На адвокатський запит було надано відповідь та підтверджуючі документи про те, що відповідно до статті 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» протоколом виправлення помилки № 2770671 від 21 вересня 2018 року виправлено помилку допущену 15 серпня 2016 року при внесенні відомостей в Державний земельний кадастр по земельній ділянці з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124.
У зв`язку з вищевказаним просив: визнати протиправним та скасувати протокол виправлення помилки №2770671 від 21 вересня 2018 року; визнати протиправним та скасувати наказ №8144-СГ від 15 жовтня 2019 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області «Про затвердження документації із землеустрою»; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 5,8 га за кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, номер запису про право власності 33910273; визнати протиправним та скасувати протокол №1 земельних торгів у формі аукціону з продажу прав оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності від 16 грудня 2019 року; визнати недійсним договір оренди землі від 16 квітня 2019 року за кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_3 ; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 5,8 га з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, номер запису про інше речове право 34822076.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 січня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду допустимих та належних доказів про те, що він є користувачем чи власником спірної земельної ділянки, тому його права відповідачами не порушено.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції його в апеляційному порядку оскаржив представник позивача. На думку особи, яка подала апеляційну скаргу судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, в супереч вимог чинного законодавства.
В апеляційній скарзі представник позивача, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати протокол виправлення помилки №2770671 від 21 вересня 2018 року; визнати протиправним та скасувати наказ №8144-СГ від 15 жовтня 2019 року Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області «Про затвердження документації із землеустрою»; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 5,8 га за кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, номер запису про право власності 33910273; визнати протиправним та скасувати протокол №1 земельних торгів у формі аукціону з продажу прав оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної форми власності від 16 грудня 2019 року; визнати недійсним договір оренди землі від 16 квітня 2019 року за кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_3 ; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно по земельній ділянці площею 5,8 га з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, номер запису про інше речове право 34822076 та вирішити питання судових витрат. 
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що попри його правомірні очікування договір оренди спірної земельної ділянки укладений не був, у зв`язку з чим не була проведена державна реєстрація даного договору, з підстав, що не залежали від ОСОБА_4 . Також на думку скаржника, витяг №НВ-5304443862016 від 15 серпня 2016 року містить інформацію щодо предмета доказування, а саме ті обставини, що станом на 15 серпня 2016 року спірна земельна ділянка перебувала у користуванні ОСОБА_4 , тому він не погоджується із позицією суду першої інстанції щодо неналежності та недопустимості даного доказу.
Щодо реєстрації фермерського господарства, то ОСОБА_1  не міг реалізувати своє право на створення фермерського господарства, адже спочатку надається земельна ділянка в оренду фізичній особі, проводиться її державна реєстрація, а лише потім реєструється фермерське господарство. Також ОСОБА_1 зазначає, що в деяких наданих ним квитанціях про сплату орендної плати міститься відмітка «оренда 5,8 га», інші квитанції не містять такої відмітки, але теж стосуються орендної плати спірної земельної ділянки, так як він не мав в оренді інших земельних ділянок.
Також скаржником наголошується, що відділом у Кобеляцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області протоколом №2770671 від 21 вересня 2018 року протиправно, не вчинивши дій передбачених законодавством, внесені відомості до Державного земельного кадастру по земельній ділянці з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124 шляхом заміни форми власності з приватної на державну.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 повністю заперечує проти вказаної апеляційної скарги. На його думку, в даній апеляційній скарзі наведені недостовірні твердження.
Так, відповідачем зазначено, що розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 256 від 10 квітня 2012 року було передану спірну земельну ділянку ОСОБА_4 у тимчасове користування для ведення фермерського господарства, однак він всупереч пункту 3 даного розпорядження не подав необхідні документи для укладення договору оренди. Крім цього, відповідно до пункту 178 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року № 1051, Витяг з Державного земельного кадастру є дійсним протягом 3 місяців з моменту його видачі, тому належність спірної земельної ділянки ОСОБА_4 є сумнівною, оскільки земельна ділянка передається у власність за рішенням компетентного органу, однак відповідних документів ОСОБА_1 не надав. Натомість наданий позивачем витяг не містить інформації хто саме є власником земельної ділянки, а лише вказано, що витяг надано на запит позивача.
Що ж стосується правомірного очікування, то відповідач зазначає, що позивачем не було вчинено дієвої реалізації задля існування якогось подальшого правомірного очікування, адже позивач не подавав документи для їх підписання, не оскаржував до суду відмову чи бездіяльність державних органів.
Підсумовуючи, ОСОБА_3 прохав апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 та його представник - адвокат Остапенко О.П. апеляційну скаргу підтримали, пославшись на викладені в ній обставини та просили її задовольнити.
ОСОБА_3 у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що прохає розгляд апеляційної скарги ОСОБА_4 , поданої в його інтересах представником - адвокатом Остапенком О.П. здійснювати без його участі, проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 256 від 10 квітня 2012 року ОСОБА_4 передано у тимчасове користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності, площею 5,80 га (ріллі), що знаходиться за межами населених пунктів Дашківської сільської ради для ведення фермерського господарства, строком на 5 років. Відповідно до пункту 3 даного розпорядження, ОСОБА_4 зобов`язано подати необхідні документи до райдержадміністрації для укладення договору оренди землі (а.с 12).
Рішенням Кобеляцької районної ради Полтавської області №9 від 25 грудня 2012 року затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, наданої в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 13).
Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 серпня 2016 року земельна ділянка з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, площею 5,8 га знаходиться у приватній власності (а.с. 14).
З Протоколу виправлення помилки №2770671 від 21 вересня 2018 року вбачається, що виявлено помилку у відомостях про форму власності земельної ділянки 5321881700:00:004:0124 (а.с. 94).
Відповідно до інформаційної довідки №199917894 відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12 лютого 2020 року вбачається, що земельна ділянка площею 5,8 га з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124 має державну форму власності (а.с. 24). Також з актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права вбачається, що 18 грудня 2019 року був зареєстрований договір оренди землі від 16 грудня 2019 року, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області та ОСОБА_3 строком дії на 7 років (а.с. 24).
Позиція суду апеляційної інстанції
За змістом статті 14 Конституції України, з якою кореспондуються приписи частин першої, другої статті 373 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та статті 1 Земельного кодексу України (далі – ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.
Згідно із частинами першою - третьою статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Частинами першою-другою статті 84 ЗК України визначено, що у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту «а» статті 17 ЗК України та пункту 2 статті 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених законодавством.
Відтак вирішення питання про надання у користування спірної земельної ділянки площею 5,8 га, кадастровий номер 5321881700:00:004:0124, що розташована за межами населених пунктів на території Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області належить до компетенції відповідної районної державної адміністрації.
Відповідно до абзацу першого частини першої та частини другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
При цьому частиною першою статті 93 ЗК України, приписи якої кореспондуються зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі», визначено, що засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, є правом оренди земельної ділянки.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (за змістом частини дев`ятої статті 93 ЗК України та частини першої статті 2 Закону України «Про оренду землі»).
Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено статтею 124 ЗК України, за змістом частини першої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).
Разом з тим, згідно з частиною другою статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.
З наведеного вбачається, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади шляхом укладення відповідного договору оренди. 
Щодо укладення договору оренди землі та його державної реєстрації
З матеріалів справи вбачається та було встановлено судом, що р озпорядженням голови Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 256 від 10 квітня 2012 року ОСОБА_4 передано у тимчасове користування з емельну ділянку сільськогосподарського призначення із земель державної власності, площею 5,80 га (ріллі), що знаходиться за межами населених пунктів Дашківської сільської ради для ведення фермерського господарства, строком на 5 років. Відповідно до пункту 3 даного розпорядження, ОСОБА_4 зобов`язано подати необхідні документи до райдержадміністрації для укладення договору оренди землі.
У статті 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.
Отже, з вищевказаного вбачається, що ОСОБА_1 на підставі розпорядження голови Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 256 від 10 квітня 2012 року отримав право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності, площею 5,80 га (ріллі), однак своє право позивач не реалізував, адже матеріали справи не містять в собі підтвердження того, що ОСОБА_1 подав необхідні документи до райдержадміністрації для укладення договору оренди землі і такий договір був укладений. До того ж, відповідно до норм чинного на момент видачі розпорядження законодавства, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації, але доказів, ані укладення договору оренди, ані його державної реєстрації позивачем до суду не було подано.
Щодо витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 
Відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить наступні розділи: «Інформація про власників (користувачів) земельної ділянки» та «Відомості про оренду, суборенду згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно».
В той же час, поданий до суду Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15 серпня 2016 року за №НВ-5304443862016 містить в собі лиш інформацію про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124 є приватною власністю, однак з даного Витягу неможливо встановити хто є її власником, адже відомості про власника відсутні.
Отже, враховуючи те, що вищевказаний витяг не містить в собі інформації щодо власника або користувача земельної ділянки, суд вважає, що даний доказ не відповідає вимогам належності та достовірності, адже на підставі нього неможливо встановити дійсні обставини справи.
Щодо реєстрації фермерського господарства
Що ж стосується твердження скаржника про те, що договір оренди землі укладено не було з обставин, що не залежали від його волі, у зв`язку з чим не відбулася його державна реєстрація, а відповідно ОСОБА_1 не міг реалізувати своє право на створення фермерського господарства, так як спочатку надається земельна ділянка в оренду фізичній особі, майбутньому засновнику фермерського господарства, проводиться її державна реєстрація, а лише потім реєструється фермерське господарство, то дане твердження не заслуговує на увагу, адже позивачем не доведено належними, допустимими і достовірними доказами того, що укладення даного договору оренди не відбулося з обставин, що не залежали від його волі.
До того ж, слід підкреслити, що матеріали справи не містять в собі доказів того, що ОСОБА_1 подавав необхідні документи до райдержадміністрації для укладення договору оренди землі і йому в укладенні такого договору було відмовлено.
Щодо квитанцій про сплату орендної плати
Щодо квитанцій, які ОСОБА_1 додав до матеріалів справи як доказ того, що ним сплачувалась орендна плата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124, то слід зазначити, що дані квитанції не містять в собі інформацію про те, що позивачем сплачувалась орендна плата саме за спірну земельну ділянку, адже в них відсутні відомості, що конкретизують земельну ділянку, за яку проводилась сплата – відсутнє зазначення кадастрового номеру, що ідентифікує земельну ділянку.
Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 922/3312/17 зазначено, що документи про сплату земельного податку не є правовстановлюючим документом і доказом наявності права постійного користування землею згідно з чинним законодавством.
Також поданий до апеляційного суду лист з Головного управління ДПС у Полтавській області від 04 березня 2021 року та долучений до справи в судовому засіданні не спростовує правильності рішення суду першої інстанції. В даному листі міститься інформація, яка навпаки підкреслює правильність рішення суду першої інстанції, адже в ньому зазначено, що за період з 2012 року по 2020 рік до ГУ ДПС у Полтавській області не надходила інформація про укладені договори оренди між Дашківською сільською радою Кобеляцького району Полтавської області та ОСОБА_4 , тому підстави для нарахування орендної плати відсутні.
Що ж стосується інформації про те, що ОСОБА_1 сплачував орендну плату з фізичних осіб на рахунок Дашківської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, то в даному листі відсутня конкретизація за оренду яких саме об`єктів були сплачені дані кошти. 
Щодо інших доводів апеляційної скарги
Що ж стосується доводів апеляційної скарги щодо звернень до державних органів протягом 2016-2019 роках, то дані доводи не спростовують правильності рішення суду першої інстанції, адже вони підтверджують те, що позивач звертався до уповноважених державних органів щодо отримання інформації про оспорювану земельну ділянку, однак не доводять факту правомірності користування позивачем земельною ділянкою.
До того ж, суд зазначає, що розпорядження голови Кобеляцької районної державної адміністрації Полтавської області № 256 про передачу ОСОБА_4 у тимчасове користування земельної ділянки датується 10 квітня 2012 року.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб.
Тому суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що виправлення технічної помилки відбулося без його повідомлення, тому що вищевказана стаття Закону України «Про державний земельний кадастр», передбачає повідомлення зацікавленої особи, а ОСОБА_1 не є зацікавленою особою, у зв`язку з тим, що не довів суду належними та допустимими доказами про наявність в нього права власності або користування на земельну ділянку, площею 5,8 га з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124.
Відповідно до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Однак всупереч вищезазначеним нормам цивільного процесуального законодавства, скаржником не було надано до суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували належне користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5321881700:00:004:0124 ОСОБА_4 або підтверджували б факт передачі даної ділянки у власність скаржника. Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивачем не надано суду допустимих та належних доказів про те що він є користувачем чи власником спірної землі, то його права відповідачами не порушено.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи сторін і дав їм належну правову оцінку та ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.
Висновки суду обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Зважаючи на викладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Остапенка Олександра Петровича – залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 січня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2021 року.

Головуючий                                         В.П. Пікуль 

Судді                                 Т.В. Одринська

О.О. Панченко