П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/1002/21	
Головуючий в 1 інстанції: Білостоцький О.В.
    Дата і місце ухвалення 15.03.2021р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого – судді :  Бойка А.В.,
                          суддів:  Федусика А.Г.,
                                        Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу  Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року по справі №420/1002/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 р. позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з причин невідповідності її вимогам статей 160, 161 КАС України.
Підставою для залишення позову без руху, стало те, що поданий позивачем адміністративний позов належним чином не обґрунтований, не вмотивований, викладені в ньому вимоги не відповідають процесуальному закону, відсутні докази порушення прав позивача, письмове підтвердження про не подання іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а також докази сплати  судового збору.
На виконання вимог вказаної вище ухвали суду, 10 березня 2021 р. на адресу суду першої інстанції надійшов лист позивача, в якому зазначено, що підставою  звернення до суду з відповідним позовом, стало невчасна виплата пенсійним органом належних їй виплат, у зв`язку з чим вона вважає, що має право на отримання відповідної компенсації. Повідомила, що письмове підтвердження про не подання іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав наведено позивачем на третій сторінці позовної заяви. Зазначила, що суд невірно визначив суму судового збору, яку вона має сплати за подання позову, у зв`язку з чим надала квитанцію, що підтверджує доплату судового збору.
15 березня 2021 р. Одеський окружний адміністративний суд повернув ОСОБА_1 позовну заяву, на підставі п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, з причин не усунення недоліків у встановлений судом строк.
Підставою для повернення позову стало, на думку суду першої інстанції, та обставина, що позовні вимоги позивача сформульовані нечітко, з порушенням правил будування речень, що унеможливлює з`ясування судом змісту заявлених позовних вимог. При цьому виклад обставин, на які посилається позивач в описовій частині позову, є суперечливим та непослідовним. В резолютивній частині позову жодним чином не конкретизовано коли саме зазначені дії та (або) бездіяльність були вчиненні пенсійним органом, не зазначено їх реквізитів, за якими їх можна було б ідентифікувати та встановити час та кількість вчинених дій (допущеної бездіяльності), не зазначено розміру виникнення боргів, конкретного часу та підстав їх виникнення. Крім того, позивачем також не зазначено, суми яких заборгованостей їй було виплачено із затримкою 6-7 років. Відсутні докази звернень із заявами до пенсійного органу, а також довідок, на які вона посилається у тексті позовної заяви. Зазначає, що позивач необґрунтовано посилається на постанову Одеського окружного адміністративного суду по справі 520/9024/17, ухваленої у 2018 році, оскільки зазначене судове рішення не стосується прав та інтересів ОСОБА_1 та вона не є у неї стороною або іншим учасником справи. Зауважив, що назва позовної заяви у справі №420/1002/21 містить посилання на іншу адміністративну справу №420/13023/20, та позивачем зазначається, що позовна заява подається згідно із роз`ясненням суду відповідно до ухвали від 14.12.2020 року.
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій, з посиланням на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви, оскільки вона усунула недоліки позовної заяви, а отже остання відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України.
У відзиві на апеляційну скаргу пенсійний орган зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Частина 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частина 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Частина 3 ст. 6 КАС України, звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Частина 2 ст.160 КАС України, позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом.
Пункт 5 ч. 5 ст.160 КАС України, у позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.
Частина 4 ст.161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Частина 4 ст.9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
Наведені правові норми дають підстави для висновку, що особи які вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси можуть звернутися до суду з позовом, який буде обґрунтованим лише нормами Конституції України.

Аналіз підстав неприйняття судом першої інстанції позову свідчить, що останній посилався на нечітке формулювання позовних вимог, виклад суперечливих та непослідовних обставин справи, відсутність доказів порушення прав позивача, не конкретизування, яку саме бездіяльність та дії відповідача він просить визнати протиправними.
Разом з цим, судова колегія вважає необхідним наголосити, що в адміністративному судочинстві діє принцип офіційного з`ясування усіх обставин справи, тобто викликані у суду питання він мав можливість з`ясувати у підготовчому засіданні.
При цьому, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції не повинен тлумачити положення статей 160, 161 КАС України у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя, адже вказані обставини неодноразово були предметом розгляду Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Згідно із ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, а відтак, відповідно до ч.3 ст. 312, ст. 320 КАС України, - оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 р. скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 	 	Бойко А.В.	
Судді	    	Федусик А.Г.    Шевчук О.А.