ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року	Львів	Справа № 300/650/20 пров. № А/857/6238/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Качмара В.Я. 
з участю секретаря судового засідання     Квітовської Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування протоколу, приписів, постанови за апеляційною скаргою Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року (суддя першої інстанції Остап`юк С.В., м. Івано-Франківськ)

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними щодо складання протоколу, винесення приписів та прийняття постанови; скасування протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.02.2021, припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 14.02.2021, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.02.2020, постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за № 16/1009/ш.5/2020 від 27.02.2020.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області щодо винесення 14.02.2020 протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за № 16/1009/т.5/2020 від 27.02.2020. Визнано протиправним та скасовано протокол Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про правопорушення у сфері будівної діяльності від 14.02.2020. Визнано протиправним та скасовано припис Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 14.02.2020. Визнано протиправним та скасовано Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.02.2020. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за№ 16/1009/т.5/2020 від 27.02.2020. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України сплачений судовий збір в розмірі 17 972 гривні 10 копійок.
Не погодившись із таким рішенням, Державна архітектурно-будівельна інспекція України оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати оскаржене рішення суду від 11.06.2020 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що позапланова перевірка позивача здійснена в порядку державного архітектурно-будівельного контролю. Позивача було повідомлено про проведення позапланової перевірки телефонограмою № 125/1009-1.17, проте він відмовився від отримання матеріалів, складених за її наслідком та, відповідно, і надання пояснень з приводу виявлених порушень, то такі документи направлено поштовою кореспонденцією із повідомленням про вручення. Відповідач при проведені позапланової перевірки діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Законом України «Про архітектурну діяльність» та Порядком №553. За результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено, що на об`єкті «Будівництво комплексу з випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району Івано-Франківської області» розпочато будівництво комплексу по випалу вапна, зокрема влаштоване свайне поле; влаштовано залізо-бетонні монолітні конструкції для випалу вапна без дозвільних документів (фотофіксація додається). За початок роботи будівництва без дозвільних документів позивача притягнуто до відповідальності
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Учасники справи у судове засідання повторно не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.
Позивач подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.
Апелянт був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду шляхом надіслання судової повістки на офіційну електронну адресу, зазначену в апеляційній скарзі, судова повістка одержана ним 02.06.2021 о 17:23 год, що підтверджено звітом про доставку електронного листа.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, на підставі письмового звернення Стриганецької сільської ради № 02-30/04 від 27.01.2020, видано наказ за № 224 від 29.01.2020 Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про проведення позапланової перевірки об`єкта «Будівництво комплексу з випалу вапна будівельного, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Довге». Суб`єкт містобудівної діяльності – Товариство з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр». Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. 
03.02.2020 Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано- Франківській області видано направлення для проведення планового (позапланового) заходу за № 52/1009/m.7/2020 для здійснення позапланової перевірки на «Будівництво комплексу з випалу вапна будівельного, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Довге» щодо дотримання суб`єктом містобудування - Товариством з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Строк дії направлення з 03.02.2020 до 14.02.2020. 
За результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовими особами відповідача складено акт від 14.02.2020 № 52/1009/m.7/2020, згідно висновків якого, перевіркою встановлено, що позивачем розпочато будівництво комплексу по випалу вапна, зокрема влаштоване свайне поле (забито сваї); влаштовано залізо-бетонні монолітні конструкції для печі випалу вапна, чим порушено частину 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункт 27 постанови Кабінету Міністрів України за № 466 від 13.04.2011.
14.02.2021 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким зупинено будівельні роботи на об`єкті, а також припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано позивача: усунути виявлені порушення, шляхом оформлення дозвільних документів або приведення об`єкта до попереднього стану в термін до 2 місяців.
Також, 14.02.2020, складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким встановлено, що позивачем розпочато будівництво комплексу по випалу вапна, зокрема влаштоване свайне поле (забито сваї); влаштовано залізо-бетонні монолітні конструкції для печі випалу вапна. Розгляд справи призначено на 27.02.2020.
За наслідками розгляду вказаних матеріалів справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постановою про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.02.2021 за № 16/1009/т.5/2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 3 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 777 740 грн.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що акт, складений стосовно суб`єкта містобудування – Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» не може бути підставою для складання протоколу, приписів та постанови про складення штрафу на позивача, оскільки відсутність під час перевірки представника суб`єкта містобудування порушило права позивача бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених обставин.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного. 
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» №208/94-ВР від 14.10.1994, Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011, Порядком накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №244 від 06.04.1995.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль – сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є: 1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; 2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; 3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; 5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; 6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
На виконання зазначених положень,  постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 року  затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі – Порядок №553).
Відповідно до п. 5 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно з п. 7 Порядку №553 під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Відповідно до п. 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Згідно з п. 12 Порядку №553 посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема за допомогою електронного кабінету, у строки, передбачені законодавством; розміщувати на офіційному веб-сайті органу державного архітектурно-будівельного контролю інформацію про проведення позапланової перевірки в день її початку.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.
Відповідно до п. 13 Порядку №553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі, зокрема через електронний кабінет, свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.
Пунктом 16 зазначеного Порядку № 553 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою інспекції складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
Відповідно до пункту 17 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис). У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Згідно пунктів 18, 19, 20 Порядку № 553 керівникові кожного суб`єкта містобудування, щодо якого складений акт перевірки, або його уповноваженій особі надається по одному примірнику такого акта. Один примірник акта перевірки залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю. Акт перевірки підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку, та керівником суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, або його уповноваженою особою, в останній день перевірки.
Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.
Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Відповідно до пунктів 21, 22 Порядку № 553 якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, чи через електронний кабінет, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав штраф.
Із матеріалів справи видно, що акт № 52/1009/m.7/2020 від 14.02.2020 складено головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відвідування Шимоновським А.В., в якому зазначено, що цей акт складено в присутності керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» ОСОБА_1 , який відмовився від підписання та отримання цього акта, інших осіб, які брали участь у проведенні заходу державного контролю під час перевірки у акті не вказано.
Однак, судом першої інстанції встановлено, що керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» ОСОБА_1 під час перевірки не було, що підтверджено копією журналу обліку робочого часу працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр», у якому відсутні відповідні відмітки про час приходу та виходу на роботу ОСОБА_1 14.02.2020.
Також, у журналі реєстрації перевірок відсутні відомості про здійснення відповідачем вказаної перевірки позивача.
Наявність в акті перевірки лише запису, що цей акт складено в присутності керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» ОСОБА_1 , який, як зазначено в акті, відмовився від підписання та отримання цього акта, не є достовірним доказом та достатнім засобом доказування на підставі якого можна встановити ці обставини.
Покликання відповідача на те, що керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» Чикшеєва Є.С. повідомлено телефонограмою від 14.02.2020 про необхідність забезпечити участь у позаплановій перевірці уповноваженого представника, також не підтверджує таку участь ОСОБА_1 у перевірці.
При цьому відповідач не надав суду жодних доказів, як от матеріалів фото- чи відеофіксації,  що підтверджують, що представник підприємства був присутнім при проведенні перевірки 
Вказані обставини спростовують твердження відповідача, що позапланова перевірка здійснена за участі представника позивача.
При цьому в прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами при розгляді справ як джерело права, особливу важливість надано принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (п.70 Рішення «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04) від 20 жовтня 2011 року).
Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).
У п.71 Рішення «Рисовський проти України» (Заява № 29979/04) від 20 жовтня 2011 року зазначено, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Таким чином, акт, складений стосовно суб`єкта містобудування Товариства з обмеженою відповідальністю «Стриганецький кар`єр» не може бути підставою для складання протоколу, приписів та постанови про складення штрафу на позивача, оскільки відсутність під час перевірки представника суб`єкта містобудування, порушило права позивача бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених обставин.
Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07.02.2019 у справі № 201/3017/17, у постанові від 27.02.2019 у справі № 210/3059/17 (2-а/210/14800/17).
Отже, враховуючи, що представник позивача не був присутнім під час здійснення відповідачем позапланової перевірки та при складанні акта перевірки, тому відсутні підстави для складання протоколу, приписів та постанови про накладення штрафу на позивача
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою для виконання позивачем будівельних робіт є подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання ним дозволу на виконання будівельних робіт, в порядку встановленому Законом, відсутність яких перешкодою у здійсненні цих робіт, а перевірка відповідачем щодо дотримання позивачем вимог Закону в цій частині повинна здійснюватися в порядку, спосіб та в межах визначених конституцією України та Закону.
Зважаючи на наведені положення законодавства та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги  про визнання дій відповідача протиправними та скасування протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.02.2021, припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 14.02.2021, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.02.2020, постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за № 16/1009/ш.5/2020 від 27.02.2020.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), серед іншого, зазначено, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи ), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 17.06.2021.