ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 711/7272/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Казидуб О.Г.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  15 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                      
головуючого - судді          Парінова А.Б., 
суддів:                              Беспалова О.О.,
                                        Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Черкаської міської ради  про скасування постанови №261 від 30.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності , -
В С Т А Н О В И В:
До Придніпровського районного суду м. Черкаси звернулась ОСОБА_1 з позовом до Адміністративної комісії виконавчого Комітету Черкаської міської ради, в якому просила суд:
- скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності № 261 від 30.09.2020.
Позовні вимоги мотивовані тим, що винесення оскаржуваної постанови відбулось з порушенням норм чинного законодавства щодо розгляду адміністративної справи та оформлення постанови про адміністративне стягнення, а також без врахування її прав та законних інтересів, зокрема, в частині визначення максимального розміру адміністративного штрафу як для матері - одиначки. Позивач зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення після його складання їй вручений не був; через свою відсутність при розгляді справи з незалежних від неї причин вона не змогла надати більш ґрунтовні пояснення по суті справи, скористатися юридичною допомогою, повідомити про наявність пом`якшуючих обставин (про статус матері-одиначки, низький рівень доходу), відсутність адміністративних стягнень за аналогічні правопорушення. Вважає, що при накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу відповідачу слід було зазначати суму неоподаткованих мінімумів доходів громадян (наприклад, штраф у розмірі чотириста неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 6800,00 гривень). Стверджує, що адмінматеріали були складені без повного підтвердження фактичних обставин справи, оскільки у протоколі не зазначено свідка правопорушення, а саме, гр. ОСОБА_2 , письмові пояснення якого додані до адмінматеріалів, і який начебто, купував алкогольний напій (вино); також в протоколі не зазначено, що алкогольний напій купував саме гр. ОСОБА_2 , як і про те, що це був за алкогольний напій. Крім того, позивач зазначає, що не були відібрані пояснення від адміністрації магазину з приводу фактів торгівлі алкогольними напоями у заборонений час, відсутній фіскальний чек, що підтверджує факт реалізації алкогольного напою після 22-00 год. Звертає увагу суду, що   в жодному з документів адміністративних матеріалів немає викладеного тексту нормативного акту, а також його реквізитів, яким Черкаська міська рада чи якийсь інший місцевий орган влади, заборонили реалізацію алкогольних напоїв після 22-00 год. Вказує, що диспозицією ч. 2 ст. 156 КУпАП продаж спиртних напоїв (як то зазначається в оскаржуваній постанові) у заборонений місцевою владою час, як умову притягнення особи до адміністративної відповідальності, не передбачено.
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою та посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги адміністративного позову у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує доводи аналогічні викладеним у позовній заяві та разом з цим наголошує, що вона не заперечує обставин викладених у її письмових поясненнях від 09.09.2020 та факту продажу пляшки вина 09 вересня 2020 року після 22.00 год., проте зазначає, що допущені відповідачем при оформленні адміністративних матеріалів системні порушення процесуального закону, вказують про протиправність оскаржуваної постанови та притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
У судове засідання учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, до суду не з`явились та явку уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.
За наведених обставин та керуючись положеннями ст. 313 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розгляду справи та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України вирішила розглянути дану справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ №272847 від 09.09.2020 року, старший касир «Сіті Маркет» ОСОБА_1 09.09.2020 близько 22-43 год. за адресою м. Черкаси, вул. Припортова, 46 здійснила продаж спиртних напоїв після 22.00 год., чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.
Примірник зазначеного протоколу був отриманий позивачем 09.09.2020, що підтверджується її особистим підписом на вказаному протоколі.
22 вересня 2020 року Адміністративна комісія виконавчого комітету Черкаської міської ради направила позивачу повідомлення із запрошенням на засідання комісії 30 вересня 2020 року о 14 год. 30 хв.
Вказане запрошення було своєчасно отримано ОСОБА_1 , що не заперечується останньою.
Як вбачається наявного у матеріалах справи протоколу № 216 засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Черкаської міської ради у справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2020 року, Комісією було встановлено, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час і місце проведення засідання Комісії, та від неї не надходило клопотання про перенесення розгляду справи.
30 вересня 2020 року Комісія розглянула протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 156 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 та прийняла рішення визнати гр. ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.
За наведених обставин, 30 вересня 2020 року відповідачем було прийнято постанову              № 216 про адміністративне стягнення № 216 з якої вбачається, що старший касир магазину « Сіті-Маркет » ОСОБА_1 за адресою м. Черкаси, вул. Припортова, 46 здійснила продаж спиртних напоїв після 22 год. Факт зафіксовано 09.09.2020 близько 22 год. 43 хв., адміністративна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 156 КУпАП. Отже, з огляду на встановлені обставини, Комісія постановила накласти на старшого касира магазину «Сіті-Маркет» ОСОБА_1 штраф в сумі 6800,00 грн.
Не погоджуючись з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням, позивач звернулась за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  позовні вимоги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки вона не заперечує факт здійснення нею продажу в магазині « Сіті-Маркет » алкогольних напоїв після 22-00 години 09.09.2020 року. Штраф в сумі 6800 грн. на ОСОБА_1 накладено в межах санкції ч. 2 ст. 156 КУпАП. Постанова №216 від 30.09.2020 року винесена в межах компетенції органу місцевого самоврядування та відповідно до вимог КУпАП.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2. ст. 156 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, що тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, санкцією вказаної норми передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі від ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 1700 гривень) до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 6800 гривень).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до вимог ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 156 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 ст. 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що з метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина 2 статті 33 КУпАП).
Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.
У свою чергу, як правильно було встановлено судом першої інстанції рішенням Черкаської міської ради № 3-151 від 29.09.2011 року «Про обмеження реалізації алкогольних, слабоалкогольних напоїв, пива (крім безалкогольного) та тютюнових виробів на території міста Черкаси» - заборонено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв та тютюнових виробів в закладах торгівлі, на території парків і скверів з 22 години до 8 години.
Позивачем визнається та матеріалами справи підтверджується факт продажу алкогольного напою (пляшки вина) після 22.00 на території м. Черкаси.
Також, вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 , поясненнями покупця алкогольного напою, рапортом діяльного.
Доводи апелянта не спростовують правомірності притягнення останньої до відповідальності, оскільки позивач була належним чином ознайомлена із протоколом про адміністративне правопорушення та повідомлена про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, комісію про неможливість прибуття на засідання вона не повідомила та не надсилала клопотань про відкладення розгляду адміністративних матеріалів відносно неї, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт вчинення останньою адміністративного правопорушення, розмір штрафу в сумі 6800 грн. визначено в межах санкції ч. 2 ст. 156 КУпАП, наявні у матеріалах адміністративної справи недоліки, про які зазначає апелянт в обґрунтування позовних вимог не є суттєвими та не свідчать про відсутність правових підстав для притягнення позивача за вчинене правопорушення до адміністративної відповідальності та протиправність прийнятого відповідачем оскаржуваного рішення. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Проте, враховуючи принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості, суд зазначає, що обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем не звільняє позивача від обов`язку доказування протилежного.
Разом з цим, як вірно було зазначено судом першої інстанції, позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про протиправність дій суб`єкта владних повноважень та наявність правових підстав для скасування оскаржуваного рішення.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.
У свою чергу, вказані позивачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 272, 286, 308, 311, 313, 315-316, 321-322, 325 КАС України, суд,  
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді                                                                                О.О. Беспалов
                                                                                          
                                                                                          І.О. Грибан