Постанова
іменем України
12 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 1/1312/382/12
провадження № 51-1205ск21
Суддя Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_2 – адвоката ОСОБА_3 на вирок Личаківського районного суду                     м. Львова від 28 грудня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_2 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисника порушується питання про перевірку зазначених судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 387 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року(далі – КПК 1960 року) зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам, зазначеним у ст. 350 цього Кодексу, в тому числі і прохальна частина.
Проте наведених вимог процесуального закону захисником не дотримано.
Так, відповідно до ст. 396 КПК1960 року, Суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
1) залишає вирок, постанову чи ухвалу без зміни, а касаційні скарги - без задоволення;
2) скасовує вирок, постанову чи ухвалу і направляє справу на нове розслідування або новий судовий або апеляційний розгляд;
3) скасовує вирок, постанову чи ухвалу і закриває справу;
4) змінює вирок, постанову чи ухвалу.
Однак, скарга захисника не може бути прийнята до розгляду, оскільки її прохальна частина не відповідає вказаним вимогам кримінально-процесуального кодексу, з огляду на наступне.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник не формулює чіткі вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувались з положеннями ст. 396 КПК 1960 року щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, у касаційній скарзі захисник одночасно ставить питання про необхідність скасування оскаржених судових рішень, скасування ухвали апеляційної інстанції та направлення справи на новий апеляційний розгляд, і зміну оскаржених судових рішень в частині призначеного засудженому ОСОБА_2 покарання.
У зв`язку із зазначеним, відповідно до вимог ч. 2 ст. 388 КПК України 1960 року, справа може бути витребувана для її перевірки у касаційному порядку, лише за умови усунення зазначених недоліків та надходження повторної касаційної скарги в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 386 КПК 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні матеріалів кримінальної справи.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 388 КПК 1960 року, п. 15 розділу ХІ Перехідних положень до КПК від 13 квітня 2012 року, суддя
постановив:
Відмовити захиснику засудженого ОСОБА_2 – адвокату ОСОБА_3 у витребуванні кримінальної справи за його касаційною скаргою на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року щодо ОСОБА_2 для перевірки в касаційному порядку.
Постанова оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                ОСОБА_1