Справа № 161/5630/20 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/634/21  Категорія: 76 	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
24 травня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З.А., Осіпука В.В., 
секретар Савчук Л. В.
з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
представника третьої особи Дорошкевича В. Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області до Управління Держпраці у Волинській області, треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору – Головне управління Національної поліції у Волинській області, Державне підприємство спиртової та лікерно-горілчаної промисловості «Укрспирт», ОСОБА_3 , про скасування акта форми Н-1/П повторного спеціального розслідування нещасного випадку за апеляційною скаргою позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2021 року,-
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2020 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області звернулося в суд з позовом до Управління Держпраці у Волинській області про скасування акта форми Н-1/П повторного спеціального розслідування нещасного випадку, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача – Головне управління Національної поліції у Волинській області, Державне підприємство спиртової та лікерно-горілчаної промисловості «Укрспирт», ОСОБА_3 .
Покликалося на те, що 17.12.2018 в Луцькому місці провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирт» (далі – Луцьке МПД ДП «Укрспирт») стався нещасний випадок на виробництві, в результаті якого смертельні травми отримав працівник ДП «Укрспирт» слюсар-ремонтник Луцького МПД ОСОБА_4 . У січні 2019 року на підприємстві було утворено комісію та проведено розслідування нещасного випадку. Не погоджуючись з результатами розслідування, позивач звернувся до Державної служби України з питань праці, яке зобов`язало підприємство провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_4 спеціальною комісією в іншому складі.
За результатом повторного розслідування 11 грудня 2019 року був складений акт за формою Н-1/П, в якому встановлено, що нещасний випадок стався внаслідок наїзду транспортного засобу на ОСОБА_4 на території Луцького МПД ДП «Укрспирт».
Позивач вважає, що повторне розслідування нещасного випадку фактично не проводилося, оскільки, не встановлені обставини та причини нещасного випадку, а також порушено Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 (далі – Порядок). Крім того, зазначає, що до оскаржуваного акта додано три окремі думки членів комісії з розслідування, розслідування ґрунтується не на підставі реально з`ясованих обставин і причин настання нещасного випадку, а на припущеннях.
Просив суд, скасувати акт від 11.12.2019 форми Н-1/П повторного спеціального розслідування нещасного випадку», що стався 17.12.2018 на Луцькому МПД ДП «Укрспирт». 
Рішенням Луцького міськрайонного суду від 23 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Зазначає, що висновки суду про те, що права позивача не порушені, та що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області не має права на оскарження акта, не ґрунтуються на законі. Судом не враховано допущені при повторному розслідуванні нещасного випадку положення Порядку 1232, не встановлено причин настання нещасного випадку, місця травмування. 
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держпраці у Волинській області просить апеляційну скаргу відхилити, вказує про суб`єктивне тлумачення обставин справи позивачем.
Представник третьої особи ОСОБА_3 , у відзиві на апеляційну скаргу вказує, що позивач не довів про порушення його прав, Порядком 1232 та Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337 (далі - Порядок 337) він не віднесений до осіб, яким надано право оскаржити акт Н-1/П, рішення спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку прийняте з додержанням вимог нормативно-правових актів. 
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду у даній справі залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до положень статті 5 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) оцінка такої події, як юридичного факту і встановлення правових наслідків визначається змістом норми цивільного законодавства, яка є чи була чинною на момент її настання.
Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції на час проведення спеціального розслідування) факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».
Відповідно до статті 22 Закону України «Про охорону праці» в редакції на час проведення спеціального розслідування, роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.
Встановлено, що нещасний випадок на виробництві стався у період дії Порядку проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 №1232, який був чинний до 17.04.2019, а на час повторного розслідування нещасного випадку набув чинності Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №337, який діє з 17.04.2019.
За змістом п.48 Порядку 337, у разі проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), що вже проводилося на підставі нормативно-правового акта, який на момент проведення повторного розслідування втратив чинність, для визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом застосовується нормативно-правовий акт, під час дії якого вони сталися, а оформлення матеріалів розслідування здійснюється відповідно до вимог цього Порядку.
Згідно з пунктом 7 Порядку № 1232 розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день.
Відповідно до підпункту 1 пункту 15 Порядку № 1232 обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, зокрема, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства.
Судом першої інстанції встановлено, що 17 грудня 2018 року на Луцькому МДП ДП «Укрспирт» стався нещасний випадок з працівником ОСОБА_4 , який з території підприємства був доставлений у лікарню, де від отриманих травм помер.
Першим заступником начальника Управління держпраці у Волинській області 14 січня 2019 року було видано наказ № 25 «Про призначення комісії з спеціального розслідування випадку смерті працівника на підприємстві, що стався 17.12.2018 з працівником ДП «Укрспирт» Луцьке МПД Степашуком О.Л.» та призначено комісію з розслідування нещасного випадку, за результатами якого комісією складено акти за формами Н-1 та Н-5 (а.с.75 том 1,а.с.76-86 том 1).
На підставі звернення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області Державна служба України з питань праці зобов`язала начальника управління Держпраці у Волинській області провести повторне розслідування (а.с. 110 том 1).
На час звернення позивача з цим листом діяли положення Порядку 1232, пунктом 54 якого робочому органу Фонду надавалось право звернення із скаргою до керівника Держпраці або його територіального органу у разі незгоди з висновками спеціальної комісії з розслідування нещасного випадку.
Із листа Державної служби України з питань праці від 05 липня 2019 року вбачається, що у листі від 04 червня 2019 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області висловило свою незгоду з висновками комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, який стався 17 грудня 2018 року з працівником ДП «Укрспирт» ОСОБА_4 .
Належить звернути увагу, що у листі Державної служби України з питань праці зазначено про проведення повторного спеціального розслідування на підставі пункту 58 Порядку № 337, оскільки положення Порядку 1232 втратили чинність.
На час винесення Наказу Управління Держпраці у Волинській області №329 від 12 липня 2019 року про утворення комісії з повторного спеціального розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком, що стався 17 грудня 2018 року в Луцькому МДП ДП «Укрспирт» набрав чинності Порядок 337 (з 01 липня 2019 року). 
Питання можливості оскарження лише в судовому порядку акта Н-1, складеного за наслідками першого спеціального розслідування врегульовано пунктом 57 Порядку 337, згідно з яким рішення комісії (спеціальної комісії), зміст акта за формою Н-1 можуть бути оскаржені в судовому порядку потерпілим, членами його сім`ї або уповноваженою ними особою, робочим органом Фонду, а також іншими органами, установами, підприємствами та організаціями, представники яких брали участь у розслідуванні (спеціальному розслідуванні).
У пункті 57 Порядку 337 виокремлено поняття – «робочий орган Фонду» та поняття «інші органи, установи, підприємства та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку».
Робочий орган Фонду після набрання чинності Порядком 337, не оскаржував акт Н-1 (першого спеціального розслідування нещасного випадку) в судовому порядку.
Відповідно до приписів абзацу першого пункту 58 Порядку 337, протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1. 
З системного аналізу положень пунктів 57 та 58 Порядку 337 належить дійти висновку, що право оскарження акта Н-1/П після проведення повторного спеціального розслідування робочому органу Фонду не надано , як і не передбачено права робочого органу Фонду на звернення з вимогою щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) після набрання чинності Порядком 337.
Згідно з абзацом 5 пункту 58 Порядку 337, висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) можуть бути оскаржені лише в судовому порядку. Отже, цією нормою передбачено можливість оскарження в судовому порядку визначеними у пункті 58 особами не зміст акта, складеного за наслідками повторного спеціального розслідування, а висновки, які, викладаються у рішенні спеціальної комісії.
Оскільки у пункті 58 Порядку 337 наведено вичерпний перелік осіб, серед яких відсутній робочий орган Фонду, та не передбачено можливості оскарження акта Н-1/П за наслідками повторного спеціального розслідування нещасного випадку, вимоги позивача є безпідставними.
На думку апеляційного суду, оскільки оформлення матеріалів повторного розслідування нещасного випадку, який стався під час дії Порядку 1232, відбувається відповідно до вимог чинного Порядку 337, то і оскарження висновків повторного спеціального розслідування висновку комісії, а не акта Н-1/П, можливе відповідно до Порядку 337, особами та органами, визначеними у пункті 58, до яких робочий орган Фонду не належить.
Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги щодо неправильності висновків суду про відсутність у відповідача права на оскарження акта Н-1/П.
Відповідач в апеляційній скарзі безпідставно посилається на пункт 57 Порядку 337 на обґрунтування свого права на оскарження змісту акта Н-1/П повторного розслідування нещасного випадку, оскільки із системного аналізу положень пунктів 54-58 Порядку 337 вбачається, що право оскаржити в судовому порядку акт Н-1 належить робочому органу Фонду після першого розслідування нещасного випадку. 
Аргументи апеляційної скарги про порушення Порядку 1232 при складанні акту, апеляційний суд відхиляє у зв`язку з таким.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 працював в Луцькому МПД ДП «Укрспирт» на посаді слюсаря-ремонтника.
17 грудня 2018 року ОСОБА_4 із свого місця роботи - Луцького МПД ДП «Укспирт» був доставлений у Луцьку міську клінічну лікарню у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями, внаслідок яких згодом помер.
По даному факту порушено кримінальне провадження №12018030010004623 від 18.12.2018 року на ознаками злочину, передбаченого ст. 128, ч.2 ст. 271 КК України, яке на час розгляду справи у суді не завершено (а.с. 122, 127, 128 том 1).
Під час розслідування нещасного висновку на підставі наданих пояснень свідків – ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та записів у журналі видачі ключів встановлено, що з 07.30 годин 17 грудня 2018 року ОСОБА_4 на роботі на території підприємства, і саме з території підприємства його, з ознаками травмування, доставлено до лікарні. 
В акті зазначені обставини, за яких стався нещасний випадок, подія та причини нещасного випадку, містяться посилання на пояснення свідків та викладено висновок комісії, тому відсутні підстави стверджувати про порушення Порядку 1232 при складанні акта Н-1/П.
Висловлена окремими членами комісії окрема думка не дає підстав для скасування оскарженого акта, оскільки право на окрему думку членів спеціальної комісії було передбачено як Порядком 1232, так і чинним Порядком 337.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що права позивача складеним унаслідок повторного спеціального розслідування нещасного випадку актом Н-1/П не порушені, оскільки робочий орган Фонду не належить до осіб, яким надано право оскаржити в судовому порядку висновки повторного спеціального розслідування нещасного випадку та не передбачено можливості оскарження акта за наслідками повторного спеціального розслідування нещасного випадку.
Неправильне цитування судом пункту 59 Порядку 337 впливає не правильність висновків, викладених в рішенні, та не слугує підставою для скасування оскарженого рішення.
Щодо посилання суду на Постанови Верховного Суду, то ці судові рішення винесені у справах з аналогічними правовідносинами, які, як і вданій справі, виникли у період дії Порядку №1232.
Доводи апеляційної скарги про незаконність оскарженого акта Н-1/П у зв`язку із тим, що на даний час не закінчене досудове розслідування по факту травмування ОСОБА_4 та не встановлені особи, винні в травмуванні ОСОБА_4 , не встановлені дільниця, цех, спростовуються положеннями підпункту 1 пункту 15 Порядку № 1232, згідно з яким, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, зокрема, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства.
При проведенні спеціального розслідування нещасного випадку спеціальною комісією не встановлено, що потерпілий перебував за межами підприємства та в період травмування не виконував трудових обов`язків.
Оскаржуючи акт, позивач не зазначає, які саме пункту Порядку 1232 були порушені при його складанні.
Інші аргументи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивної оцінки обставин справи та на правильність висновків суду не впливають.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не містять підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статями 367, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 лютого 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий
Судді