ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/2468/20	

головуючий суддя І інстанції - Букіна Л.Є.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року в адміністративній справі №160/2468/20 за позовом   ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-  

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
-  визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду  України в Дніпропетровській області щодо не здійснення йому перерахунку пенсії з 01.01.2018 року по довідці, виданої Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 23.09.2019 року, та у не розгляді в порядку визначеному законодавством, яка складена на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2019 року у справі №160/9039/18;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути у порядку, визначеному законодавством довідку, видану Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконаня кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 23.09.2019 року та перерахувати позивачу з 01.01.2018 року пенсію з урахуванням посадового окладу у сумі 5060, 00 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням у сумі 1410, 00 грн., надбавки за вислугу років 40% сума 2588, 00 грн. і здійснити виплату єдиним платежем виходячи з 100% перерахованої суми пенсії з врахуванням раніше виплачених сум з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року на підставі довідці, виданої Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 23.09.2019 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року на підставі довідці, виданої Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 23.09.2019 року з урахуванням посадового окладу у сумі 5060, 00 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням у сумі 1410, 00 грн. та виплатити утворену заборгованість (з урахуванням раніше виплачених сум) з компенсацією витрати частини доходів.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_1 виплату пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року.
У задоволенні решти позовних вимог було  відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Вказане судове рішення набрало законної сили.
21.12.2020 року позивач звернувся до суду з заявою про встановлення судового контролю, в якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року, шляхом зобовязання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду у встановлений судом строк.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року у справі № 160/2468/20  було відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про встановлення судового контролю.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем без поважних причин не виконується рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 року, у зв`язку з чим, встановлення судового контролю є обгрунтованим.
Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що заявник не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення суду не буде фактично та в повному обсязі виконане в ході виконавчого провадження.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що встановлення судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення; наступним етапом є розгляд поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неповного виконання рішення суду чи неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу; тобто зі змісту ч.1 та 2 ст.382 КАС України вбачається послідовний алгоритм дій, якщо суд дійде висновку про встановлення звіту.
Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для звернення позивача до суду були висновки останнього стосовно безпідставного та тривалого невиконання відповідачем рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду                                    від 05.06.2020 року.
Між тим, як вбачається з матеріалів справи, в межах даної справи позивачем було отримано виконавчий лист та подано останній до примусового виконання.
12.11.2020 року державним  виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Биковим Артемом Вячеславовчием було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.
Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що питання відносно виконання наведеного судового рішення на даний час вирішується в межах виконавчого провадження, а в разі незгоди з порядком виконання судового рішення, позивач наділений правом на звернення до суду з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, в порядку, визначеному ст. 383 КАС України.
В свою чергу, позивач не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення суду не буде фактично та в повному обсязі виконане в ході виконавчого провадження.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, звернення позивача до суду з заявою про встановлення судового контролю, на даний час, є передчасним.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року в адміністративній справі №160/2468/20 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає на підставі ч. 2 ст. 328 КАС України.

   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко