ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/7778/17                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                      
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Сорочка Є.О., Чаку Є.В.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення рахунку ОСОБА_1 до переліку рахунків, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов`язати відповідача внести зміни та доповнення до переліку рахунків, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та включити ОСОБА_1 до переліку рахунків, які мають право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «КБ «Хрещатик» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі договору  банківського вкладу №153D-644571 від 09.12.2015 у сумі 200000,00 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 позов задоволено.
Вказане рішення було оскаржено відповідачем в апеляційному порядку, однак ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2020 у відкритті апеляційного провадження було відмовлено.
За наслідками розгляду заяви позивача про відшкодування судових витрат на правову допомогу, додатковим рішенням  Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2020 у задоволенні заяви   ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із таким додатковим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення на її користь.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2020 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю, стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь ОСОБА_1 119200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Позивачем подано до суду апеляційної інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення по справі, згідно з яким стягнути з відповідача на її користь залишкову частину судових витрат, пов`язаних з наданням їй професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 13200,00 грн, які сплачені відповідно до прибуткового касового ордеру від 12.10.2020.
Враховуючи, що судове рішення суду апеляційної інстанції було ухвалено в порядку письмового провадження, згідно з ч.3 ст.252 КАС України питання про ухвалення додаткового рішення також підлягає вирішенню в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Відповідно до ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, не вирішення судом питання про судові витрати є підставою для ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За нормами п.4 ч.1 ст.322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Частиною 1 ст.139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Понесення позивачем витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підтверджується копією договору про надання правової допомоги від 15.06.2020 укладеного позивачем (клієнт) з адвокатом Тукманом Є.Г. щодо надання правової допомоги щодо представництва інтересів з питання оскарження в суді апеляційної інстанції додаткового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2020 у справі №826/7778/17 (а.с.22 т.2), актом приймання-передачі наданих послуг від 25.09.2020 (а.с.58 т.2), за яким адвокатом надано клієнту правові послуги (допомогу), а саме: проведено особистий прийом з проведення консультацій про положення чинного законодавства та правозастосовчої практики в аспекті захисту позиції клієнта щодо оскарження в апеляційному порядку додаткового рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.05.2020 у справі №826/7778/17 - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 2 год.; збір та опрацювання всіх документальних матеріалів, пов`язаних з захистом позиції клієнта, надання їх правової оцінки - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 1 год.;розроблення, структуризація та складання процесуальних документів: апеляційної скарги, супровідної заяви - дії у формі окремої позасудової процедури загальною тривалістю 5 год. Сторони погодили тривалість часу, протягом якого здійснювалась правова допомога у формі надання послуг - 8 год. Вартість 1 год. роботи становить 2900,00 грн відповідно до п.4.2. договору. Розрахунок вартості наданих послуг здійснено наступним сином: 8 год. х 2900,00 грн = 23200,00 грн. Грошові кошти в розмірі 10000,00 грн сплачуються в день підписання акту, решта 13200,00 грн сплачуються протягом 3х днів після прийняття судом апеляційної інстанції рішення по справі.
Матеріали справи містять копію прибуткового касового ордеру №1-25-09/20 від 25.09.2020, за яким адвокатом Тукманом Є.Г. прийнято від ОСОБА_1 10000,00 грн. на підставі вказаних договору про надання правової допомоги та акту приймання-передачі наданих послуг (а.с.59 т.2), а також копію прибуткового касовового ордеру від 12.10.2020 №1-12-10/20, відповідно до якого адвокатом Тукманом Є.Г. прийнято від ОСОБА_1 13200,00 грн. на підставі вказаних договору про надання правової допомоги та акту приймання-передачі наданих послуг (а.с.124 т.2).
Незважаючи на виконання позивачем власного обов`язку щодо направлення учасникам справи заяв про розподіл судових витрат та про ухвалення додаткового судового рішення засобами поштового зв`язку, що підтверджується квитанціями АТ «Укрпошта» (а.с.57, 125 т.2), будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правову допомогу відповідачем та третьою особою до суду надано не було.
Розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Саме наведені види адвокатської діяльності відображені у акті приймання-передачі наданих послуг від 25.09.2020 (а.с.58 т.2), який містить детальний опис робіт, наданих адвокатом позивачу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Таким чином, беручи до уваги, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 позов задоволено, а постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, тобто судові рішення ухвалено на користь позивача, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для розподілу судових витрат на правничу допомогу, в межах заявлених у заяві позивача вимог в розмірі 13200,00 грн, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції.
В той же час, у постанові Верховного Суду від 19.03.2021 у справі №826/6958/17 викладено правову позицію, за якою відповідачем у цій справі є уповноважена особа, яка в силу приписів Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є працівником Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку. Тому витрати на сплату судового збору належить стягувати (якщо суд дійде такого висновку) з Фонду як суб`єкта владних повноважень. Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження. Згідно із частиною першою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Проте Фонд не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, який формується відповідно до Порядку формування Єдиного реєстру розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 22.12.2011 №1691 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.01.2012 за № 33/20346), тобто цей орган не отримує бюджетні асигнування. Згідно з приписами пункту 6.8 глави 6 розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 №2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.09.2012 за №1581/12/21893), оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. До цих витрат, зокрема, належать витрати на сплату судового збору.
Аналогічна позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у додатковій постанові від 29.05.2019 у справі №826/9960/15.
Таким чином, з урахуванням наведених правових висновків Верховного Суду, з огляду на наявність у позивача беззаперечного права на відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи внаслідок задоволення її позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, в розмірі 13200,00 грн з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 252, 325 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити.
Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. =Київ, вул.Січових Стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 13200,00 грн. (тринадцять тисяч двісті грн 00 коп.).
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Текст додаткової постанови складено 19 квітня 2021 року

Суддя-доповідач                                                                                   Н.В.Безименна

Судді                                                                                                                       Є.О.Сорочко

                                                                                                    Є.В.Чаку