ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 р. 	Справа № 554/9756/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Макаренко Я.М. ,  Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2021, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, м. Полтава  по справі № 554/9756/20
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                       
про визнання протиправним та скасування рішення,зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області №82 від 15.06.2020 про відмову у задоволенні її заяви від 11.06.2020 про здійснення перерахунку раніше призначеної пенсії, згідно з довідкою прокуратури Полтавської області від 03.03.2020 №18-262вих20; 
- зобов`язати  ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити їй з 25.02.2020 перерахунок та виплату пенсії у зв`язку із втратою годувальника відповідно до Закону України "Про прокуратуру" на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 03.03.2020 №18-262вих20 у розмірі 60 % від загальної суми складових місячного заробітку (окладу, класного чину, вислуги років, інших виплат, які передбачені чинним законодавством), з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 задоволено позов.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15.06.2020 №82 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 25.02.2020 відповідно до частини двадцятої   статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII  у розмірі 60% загальної суми складових заробітної плати (грошового забезпечення), визначених у довідці прокуратури Полтавської області від 03.03.2020 №18-262вих20, з урахуванням раніше проведених виплат.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. 
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції його скасувати  та прийняти постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ч.20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України , проте на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не прийнято, отже позивач не має права на перерахунок пенсії, а тому пенсійний орган відмовляючи у такому перерахунку діяв в межах та у спосіб встановлений чинним законодавством. 
Позивач, наданим правом не скористався, заперечень на апеляційну скаргу не надав.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311    КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 з 25.02.2020 отримує пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про прокуратуру" у розмірі 60 % від суми заробітку її померлого чоловіка – ОСОБА_2 , що підтверджується рішенням 916030816443 від 27.02.2020 (а.с.57-58).
Прокуратурою Полтавської області складено довідку від 03.03.2020 №18-262 вих20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, на ім`я ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 за №7-р(ІІ)2019 та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури", розмір заробітної плати (грошового забезпечення) ОСОБА_2 , з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною посадою прокурора району, яка прирівняна до посади керівника місцевої прокуратури становить: посадовий оклад – 8 000,00 грн., надбавка за класний чин – 2 200,00 грн., надбавка за вислугу років (30%) – 2 400,00 грн., інші щомісячні надбавки, доплати (надбавка за виконання особливо важливої роботи 70%) – 8 820,00 грн., премія (60%) - 12 852,00 грн., матеріальні допомоги (для оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань (1/12) – 5 712,00 грн., а всього – 39 984,00 грн. (а.с.25).
11.06.2020 позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку із втратою годувальника, до якої додано довідку Прокуратури Полтавської області від 03.03.2020 №18-262 вих20, про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії (а.с.52-53).
Рішенням відповідача №82 від 15.06.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю правових норм щодо проведення перерахунку (а.с.27-28).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок і виплату  пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 25.02.2020 відповідно до частини двадцятої  статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII у розмірі 60% загальної суми складових заробітної плати (грошового забезпечення), визначених у довідці прокуратури Полтавської області від 03.03.2020 №18-262вих20, з урахуванням раніше проведених виплат.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначений Законом України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII (далі-Закон №1697).
Згідно з ч. 19 ст. 86 Закону №1697, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї прокурора або слідчого, які були на його утриманні на момент смерті (при цьому дітям пенсія призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника), за наявності у померлого годувальника стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років, у розмірі 60 відсотків середньомісячного (чинного) заробітку на одного члена сім`ї, 70 відсотків - на двох і більше членів сім`ї. До непрацездатних членів сім`ї померлого прокурора або слідчого належать особи, зазначені у     статті 36     Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Разом із цим, відповідно до частини 12 статті 86 Закону №1697 (у редакції  Закону України від 28.12.2014 №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Починаючи з 01 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру»; законодавець делегував повноваження щодо встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінету Міністрів України.
Водночас, впродовж 2015-2019 років Кабінетом Міністрів України не визначалося умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.   
Однак, рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року визнано таким, що не відповідає  Конституції України   (є неконституційним), положення ч. 20        ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Положення ч. 20    статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII  зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Установлено такий порядок виконання цього        Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   зі змінами не підлягає застосуванню з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята  статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII   підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або        за кожні два відпрацьовані роки».
Відповідно до статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Як встановлено судом, пенсійний орган відмовив позивачу у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів, які встановлюють право на перерахунок пенсії з підстав  підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. 
Водночас, положення ч. 20  ст. 86 Закону № 1697-VII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення від 13 грудня 2019 року. Крім того, на момент прийняття  Конституційним Судом України зазначеного рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці діючих працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів, і така нерівність має усуватись Пенсійним Фондом України шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.
Також, суд враховує, що  постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 є  чинною, а тому відсутні підстави для її незастосування.
Системний аналіз норм законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України  від 13.12.2019 у справі №7-р(ІІ)/2019 дає підстави для висновку, що з 13.12.2019 відсутня вимога про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України. Натомість чинна з 13.12.2019 норма частини 20  статті 86 Закону №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії саме підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.
Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм права викладено у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.09.2020 у зразковій справі №560/2120/20, що залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, який підлягає врахуванню судом першої інстанції в силу вимог частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України.
Колегія суддів зазначає, що   постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.
Дана постанова, що набрала чинності 06.09.2017, була чинною станом на 25.02.2020 та застосовувалася для обчислення заробітної плати працівників органів прокуратури.
Таким чином, надана позивачем пенсійному органу довідка прокуратури Полтавської області від 03.03.2020 №18-262вих20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за посадою її чоловіка ОСОБА_2 - прокурора району, яка прирівняна до посади керівника місцевої прокуратури, складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити (дату та вихідний номер), підписана посадовими особами, підпис яких скріплений гербовою печаткою.
Отже, відповідна довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача.
Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги, що після набрання чинності Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. 
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення пенсійного органу № 82 від 15.06.2020 прийнято неправомірно та підлягає скасуванню.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, апелянт, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності вчинених ним дій та прийнятого рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, зробивши системний аналіз положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, дійшов вірного висновку про задоволення позову.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.
Рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2021 по справі № 554/9756/20 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський 	
Судді	   	Я.М. Макаренко    З.О. Кононенко