КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
Справа № 760/26568/20 провадження № 33/824/2087/2021 Категорія: ч.6 ст. 481 КУпАП 
Головуючий в суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Головуючий  в апеляційній інстанції: Іванова І.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Іванова І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.6 ст. 481 Митного кодексу України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень,-

в с т а н о в и в:
 
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у порушенні митних правил, відповідальність за які передбачена ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України.
Накладено на громадянку Республіки Білорусь ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 000 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що 20 червня 2019 року через пункт пропуску «Славутич - Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС громадянкою Республіки Білорусь ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» з метою особистого користування строком до 1 року було ввезено автомобіль «OPEL ZAFIRA-A» (VIN-номер НОМЕР_1 , 2003 р.в., об`єм двигуна 1796 см3, тип двигуна - бензиновий), що зареєстрований у відповідних реєстраційних органах Литовської Республіки за державним номером НОМЕР_2 .
В установлений строк, станом на 05 жовтня 2020 року автомобіль «OPEL ZAFIRA-A» (VIN-номер НОМЕР_1 , 2003 р.в., об`єм двигуна 1796 см3, тип двигуна - бензиновий, д/н НОМЕР_2 , країна реєстрації - LT) за межі митної території України громадянкою ОСОБА_1 вивезено чи заявлено до інших митних режимів не було, чим перевищено встановлений ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України строк тимчасового ввезення більше ніж на тридцять діб.
05 жовтня 2020 року за даним фактом за наявності приводів та підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 491 МК України відносно громадянки ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 1566/10000/20 за ч. 6 ст. 481 МК України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що  оскаржувана постанова суду першої інстанції про наявність події та складу адміністративного правопорушення не відповідає встановленим обставинам, є необґрунтованою та немотивованою. Розглядаючи справу, суд першої інстанції відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, неприпустимості спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Зазначає, що вона не мала можливості вивезти автомобіль через обставини непереборної сили як несправність автомобіля, карантинні обмеження та заборона виїзду з Республіки Білорусь в Україну.
 Протокол про порушення митних правил у її присутності не складався та її не запрошували для прийняття участі в його складенні, що, на думку ОСОБА_1 , позбавило її можливості висловити незгоду з ним, надати пояснення, застереження, докази. 
Судом першої інстанції жодним способом не повідомлялось її про дату судового засідання та не надсилалось рішення за результатами розгляду справи, чим позбавлено скаржника можливості скористатись іншими процесуальними правами, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення. 
Апелянт також зауважує, що до неї застосовано санкцію на підставі ч. 6 ст.481 Митного кодексу у редакції, яка не діяла на дату ввезення транспортного засобу, і дія якої не має зворотної сили відповідно до ст. 55  Конституції, оскільки погіршує її становище.
 Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Килиби О.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, а також представника Київської митниці Держмитслужби Глущенко Н.В., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню, а апеляційна скарга задоволенню частково, з таких підстав.
Оскільки матеріали справи не містять даних про повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про судове засідання у справі на 18.12.2020 року, тому визначений законом строк оскарження постанови суду по справі про адміністративне правопорушення підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП. апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За приписом п. 3 ч. 1 ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
За змістом ст. 489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення такої особи від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 6 статті 481 МК України, передбачена відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Згідно ст. 103 МК України, тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.
Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами - нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.
За змістом ч. 5 ст. 380 МК України, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.
Отже перевищення встановленого статтею 380 МК України строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб визнається порушенням митних правил, за яке передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу або конфіскації транспортного засобу.
З огляду па наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про порушення митних правил від 05.10.2020, письмовими поясненнями власника автомобіля ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 здійснювала ввезення транспортного засобу на його прохання, а порушення строків тимчасового ввезення здійснене нею у зв`язку із карантинними обмеженнями, доповідною запискою головного державного інспектора відділу оперативного реагування №4 (м.Черкаси) управління забезпечення протидії митним правопорушенням Київської митниці Держмитслужби Зубенка С. від 05.10.2020., протоколом про тимчасове вилучення вказаного транспортного засобу  «OPEL ZAFIRA-A».
Таким чином, наведеними доказами, достовірність яких в апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України, а тому суд апеляційної інстанції знаходить безпідставними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.
Доводи зазначені в апеляційній скарзі про те, що її дії не підпадають під дію нової редакції ч. 6 ст. 481 МК України, оскільки станом на дату ввезення транспортного засобу 20.06.2019 року, перевищення строку ввезення автомобіля в режимі транзит більше ніж на 30 діб, як окремий склад адміністративного правопорушення, Митним кодексом не передбачався,  апеляційний сул відхиляє з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 20 червня 2019 року через пункт пропуску «Славутич - Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС громадянкою Республіки Білорусь ОСОБА_1 на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення» з метою особистого користування строком до 1 року було ввезено автомобіль «OPEL ZAFIRA-A».
Згідно ч. 1 ст. 380 МК України, громадянка Республіки Білорусь ОСОБА_1 , нерезидент, повинна була вивезти вищевказаний автомобіль за межі митної території України в строк до одного року, тобто до 20.06.2020р. Станом на 05 жовтня 2020 року вказаний транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати па митній території України з порушенням строку тимчасового ввезення.
Таким чином з 20.06.2020 почалось порушення виконання обов`язку ОСОБА_1 вивезення автомобіля за межі митної території України, що тим самим утворює триваюче правопорушення. Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.
Законом України №2725-VIII від 16.05.2019 статтю 481 МК України  викладено в повій редакції, зміни вступили в дію з 22.08.2019 року.
Частина 6 статті 481 МК України в редакції від 16.05.2019 , передбачає відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу - 05.10.2020 своє зобов`язання не виконала, а тому апеляційний суд погоджується з висновком про те, що ОСОБА_1 вчинила саме триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, тому її дії правильно кваліфіковано за ч. 6 ст. 481 МК України.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що автомобіль знаходився в ремонті, тому вона не могла його вивезти внаслідок зазначених обставин не переробної сили, апеляційний суд відхиляє, оскільки поломка автомобілю не є обставиною непереборної сили. 
Суд зазначає, що можливо мала місце саме аварія в розумінні Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, проте митним органом дані обставини не перевірялись, необхідні документи не витребовувалися. При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що вона повідомила своєю заявою від 14.06.2020 року Митну службу про форсмажорні обставини, які не дозволяють їй вивезти автомобіль не спростовують висновків суду, оскільки ОСОБА_1 не отримала рішення про продовження строку перебування транспортного засобу, прийнятого за її заявою, як вбачається таке рішення взагалі не було складено, надійшла лише відповідь про внесення її заяви до бази даних. 
Так, приписами пункту 3 статті 3 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму встановлено, що рішення про продовження строку тимчасового ввезення товарів або про відмову в продовженні строку тимчасового ввезення цих товарів приймається керівником митного органу або вповноваженою ним посадовою особою та оформлюється шляхом накладення відповідної резолюції на заяві щодо продовження строку тимчасового ввезення.
Про прийняте рішення митний орган зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особу, яка звернулася із заявою.
Доводи ОСОБА_1 про те, що протокол складено 05.10.2020 року, в той день, коли ОСОБА_2 , власник автомобіля, за їх спільним рішенням привіз автомобіль на митницю, щоб передати його державі, також не спростовують висновків суду, оскільки Митною службою також не було прийнято відповідне рішення про передачу автомобіля в дохід держави. Як вбачається з матеріалів справи,  05.10.2020 року Митною службою був складений протокол про тимчасове вилучення транспортного засобу у справі про порушення митних правил.
Посилання ОСОБА_1 на неможливість вивезти транспортний засіб через карантинні заходи не беруться до уваги, оскільки ці заходи не охоплюють весь період часу на який остання перевищила встановлений законом строк.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481МК України доведена.
Однак, застосовуючи до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 000 грн., суд першої інстанції не прийняв до уваги характер вчиненого порушення, особу порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалась, приймаючи до уваги що вказаний  транспортний засіб вилучений та знаходиться на складі митниці, власник ОСОБА_2 та ОСОБА_1 завили про згоду на передачу автомобіля в дохід держави, тому апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - зміні в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 6 ст. 481 МК України, застосувавши до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації в дохід держави транспортного засобу марки OPEL моделі ZAFIRA-A, VIN-номер НОМЕР_1 , 2003 р.в., об`єм двигуна 1796 см3, реєстраційний номерний знак Литовської Республіки НОМЕР_2 .
В решті постанова Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року підлягає залишенню без змін.
Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, - 
 
п о с т а н о в и в:
 
Поновити громадянці Республіки Білорусь  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу громадянки Республіки Білорусь  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 481 Митного кодексу України змінити в частині накладення на неї адміністративного стягнення.
Застосувати відносно громадянки Республіки Білорусь  ОСОБА_1  адміністративне стягнення, передбачене ч.6 ст. 481 Митного кодексу України у виді конфіскації в дохід держави транспортного засобу марки OPEL моделі ZAFIRA-A, VIN-номер  НОМЕР_3, 2003 р.в., об`єм двигуна 1796 см3, реєстраційний номерний знак Литовської Республіки  НОМЕР_2 .
В решті постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

 
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                     І.В. Іванова