П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/7187/20-а 
Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О. 
          Суддя-доповідач:  Курко О. П. 

02 червня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. 
за участю:
секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,
позивача: ОСОБА_1 ,      
представника позивача: Тарасюк О.М.,      

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Вінницького окружного адміністративного суду  від  22 березня 2021 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про  визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо визнання протиправним рішення про відмову в призначенні пенсії за віком, а також зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.
В судовому засіданні представник позивача та позивач доводи апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити її, а рішення суду першої інстанції – скасувати.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилась. Разом з тим, 02 червня 2021 року на адресу суду через канцелярію надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за її відсутності. 
Враховуючи положення частини 3 статті 194 КАС України, де вказано, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд вирішив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 05 жовтня 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком по Списку №2 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №025650003662 від 13 жовтня 2020 року заявнику відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за Списками №1 та №2. Рішення обґрунтоване тим, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Крім того, у рішенні зазначено, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків. Разом з тим, при призначенні даного виду пенсії обов`язковою умовою є підтвердження спеціального стажу уточнюючими довідками, відповідного зразка, підприємств або організацій про пільговий характер роботи, у якій має бути зазначено: період роботи, що зараховується до спеціального стажу; професію або посаду; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видано зазначену довідку. 
Згідно із поданими документами стаж роботи ОСОБА_1 зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Так, до страхового стажу не зараховано період роботи заявника з 27 травня 1988 року по 31 травня 1988 року з огляду на перебування заявника в даний період у відпустці без збереження заробітної плати. Крім того, у позивача відсутній стаж роботи зі шкідливими та важкими умовами праці за Списком №1, оскільки відповідно до уточнюючої довідки №269 від 05 листопада 2012 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , заявник протягом повного робочого дня працював зі шкідливими умовами за професією складальника боєприпасів та виконував роботи по утилізації та знищенню ракет, боєприпасів та елементів, споряджених різними видами твердого палива, пороху, вибухових речовин і піротехнічних сумішей, з посиланням на Список №1, проте без зазначення відповідного нормативно-правового акту, згідно з яким визначається право на пільгове пенсійне забезпечення та затверджуються чинні на період роботи Списки, що виключає можливість врахування зазначеної довідки при обчисленні пільгового стажу. У рішенні також вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 26 років 03 місяці 29 днів, до якого зараховано періоди навчання у вищому навчальному закладі та проходження військової служби.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності у позивача необхідного страхового стажу 28 років відсутні підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Особливості призначення пенсій за віком на пільгових умовах врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (надалі – Закон №1058-IV).
Згідно із частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок (пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).
На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої   статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV).
Водночас, з метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (надалі - Порядок №383).
Відповідно до пункту 20 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.
Особливості підтвердження наявного трудового стажу визначені Кодексом законів про працю України та Порядком підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі – Порядок №637).
Так, відповідно до частини 1 статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно з пунктом 1 Порядку №637 за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка (пункт 20 Порядку №637).
Відтак, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 04 березня 2020 у справі №367/945/17 та від 27 квітня 2020 року у справі №367/4230/17 та ряду інших.
Як свідчать матеріали справи, записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , а також уточнюючою довідкою №10/85 від 10 вересня 2020 року, що видана акціонерним товариством "Вінницький завод "Кристал", підтверджується факт роботи позивача у Вінницькому заводі "Кристал" на посадах: з 03 лютого 1987 року - огранувальником алмазів, з 01 квітня 1988 року - огранувальником алмазів в діаманти, з 04 вересня 1989 року - обдирником алмазів 3 розряду та з 03 лютого 1992 року по 16 листопада 1995 року - обдирником алмазів 4 розряду.
В свою чергу, займані позивачем посади огранувальника алмазів та обдирника алмазів були передбачені Списками №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року №10 та постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.
Посилання відповідача як на обов`язкову умову для зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу позивача на наявність уточнюючих довідок є безпідставними з огляду на наведені вище приписи Порядку №637. 
Відтак, записи в трудовій книжці ОСОБА_1 в повній мірі підтверджують стаж позивача за професією, яка віднесена до Списку №2.
При цьому, довідка №10/85 від 10 вересня 2020 року, видана акціонерним товариством "Вінницький завод "Кристал", лише підтверджує те, що ОСОБА_1 працював повний робочий день у Вінницькому заводі "Кристал" та виконував роботу із шкідливими і важкими умовами праці, що передбачена Списком №2. 
Окрім того, слід звернути увагу на тому, що у рішенні №025650003662 від 13 жовтня 2020 року відповідач не навів будь-яких мотивів щодо неврахування до пільгового стажу позивача період його роботи з 01 січня 1992 року по 16 листопада 1995 року обдирником алмазів у акціонерному товаристві "Вінницький завод "Кристал", а також період роботи з 20 листопада 1995 року по 02 серпня 1996 року обдирником алмазів у акціонерному товаристві "Колорит", що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 .
Таким чином, позивачеві безпідставно не зараховано до стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що дає право на призначення пільгової пенсії на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, періоди його роботи у акціонерному товаристві "Вінницький завод "Кристал", починаючи з 03 лютого 1987 року і закінчуючи 16 листопада 1995 року (за виключенням періоду перебування у відпустці без збереження заробітної плати з 27 травня по 31 травня 1988 року), а також періоду його роботи у акціонерному товаристві "Колорит" з 20 листопада 1995 року по 02 серпня 1996 року.
Окрім того, твердження відповідача в оскаржуваному рішенні на незарахування позивачеві до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоду роботи з 01 квітня 1997 року по 17 січня 2000 року у військовій частині НОМЕР_1 лише з тих підстав, що в уточнюючій довідці №269, що видана військовою частиною НОМЕР_1 05 листопада 2012 року, не зазначено нормативно-правового акту, відповідно до якого визначається право на пільгове забезпечення та затверджуються чинні на період роботи заявника Списки, є необгрунтованими, адже пунктом 20 Порядку №637 не передбачено такої вимоги до уточнюючої довідки.
Разом із тим, записами у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 підтверджується факт роботи позивача у військовій частині НОМЕР_1 з 01 квітня 1997 року складачем боєприпасів, з 11 грудня 1997 року - транспортувальником боєприпасів цеху збірки та ремонту боєприпасів, з 18 січня 2000 року - оброблювачем техмайна, а уточнююча довідка підтверджує лише факт роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, що передбачені Списком №1.
Відтак, стаж роботи позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, що дає право на призначення пільгової пенсії на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, складає 02 роки 09 місяців 16 днів, що є недостатнім для призначення такої пенсії (незважаючи на досягнення необхідного пенсійного віку (50 років) та наявності необхідного страхового стажу (не менше 23 років). 
Колегія суддів зазначає, що обов`язковими передумовами для призначення чоловікам пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 є досягнення 55 років, наявність стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, не менше 12 років 6 місяців, а також страхового стажу не менше 28 років, про що йдеться у пункті 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV. 
При цьому, слід врахувати, що вказаною нормою передбачено можливість призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу. 
Так, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 28 років, а тому відсутні підстави для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Водночас, колегія суддів вважає вказані доводи помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Згідно ч. 5 ст. 114 Закону №1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.   
А відтак, страховий стаж ОСОБА_1 становить не 26 років 3 місяці і 29 днів як помилково зазначив суд першої інстанції, а 28 років 3 місяці і 29 днів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 025650003662 від 13.10.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Отже, наявні підстави для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування
Щодо дати, з якої має бути призначена пенсія, слід зазначити, що відповідно до ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії 05.10.2020, і матеріалами справи підтверджено, що на той час він мав достатньо стажу для призначення пільгової пенсії, та враховуючи встановлену судом протиправність рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, відтак, така має бути призначена саме з дати звернення, а саме з 05.10.2020 року.
Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову. 
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду першої інстанції було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. Таким чином, понесені скаржником судові витрати в сумі 840,80 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.  
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року - скасувати.
Прийняти нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області № 025650003662 від 13.10.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 1,2 п. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.10.2020 року.   
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені судові витрати в сумі 840,80 грн.                  
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі  03 червня 2021 року.

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.