ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/4583/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року (суддя Черниш А.О.) в адміністративній справі 
за позовом  ОСОБА_1   
до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, –

в с т а н о в и в :
                              
                                 ОСОБА_1 у жовтні 2020 року звернувся до суду з позовом, в якому просив: 
-          визнати протиправним та скасувати рішення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області за зверненням ОСОБА_1 від 27.07.2020 про нарахування компенсаційних виплат на загальну суму 134052 грн., оформлені у вигляді листів № 01-11/Л-77з/155 від 27.08.2020 та № 01-11/Л-83з/16 від 06.10.2020;
-          визнати протиправним та скасувати рішення Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області за зверненням ОСОБА_1 від 27.07.2020 про нарахування компенсаційних виплат на загальну суму 134052 грн., оформлені у вигляді листів № 03-01-936 від 27.08.2020 та № 03-01100 від 15.09.2020;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2020 про нарахування компенсаційних виплат на загальну суму 134052 грн. відповідно до вимог статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та прийняти відповідне рішення у формі постанови;
- зобов`язати Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2020 про нарахування компенсаційних виплат на загальну суму 134052 грн. відповідно до вимог статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та прийняти відповідне рішення у формі постанови;
- стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 67000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок ненадання або несвоєчасного надання соціальних послуг, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
                              Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
                              Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема апелянт зазначає, що цим рішенням суд фактично позбавив позивача права на оскарження в судовому порядку рішень відповідачів, оскільки визнав, що відповіді листами (№ 01-11/Л-77з/155 від 27.08.2020, № 03-01-936 від 27.08.2020 та № 03-01100 від 15.09.2020, № 01-11/Л-83з/16 від 06.10.2020) не породжують для позивача прав та обов`язків, які можуть бути предметом спору в суді. Також апелянт зазначив, що вирішуючи спір, суд вийшов за межі позовних вимог. Предметом спору є обов`язок відповідачів розглянути заяву позивача у відповідності до вимог ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та прийняти відповідне рішення у формі постанови. Однак суд у рішенні зазначив, що позивач взагалі не має права на отримання компенсаційних виплат.
                              Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що  ОСОБА_1 з 02.06.2004 перебуває на обліку у Маловисківському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області та отримує страхові виплати у зв`язку з професійним захворюванням відповідно до акту розслідування професійного захворювання від 19.03.2004.
Вперше у червні 2004 року висновком МСЕК ОСОБА_1 було встановлено професійне захворювання, пов`язане зі шкідливими умовами праці із джерелами іонізуючого випромінювання, зі ступенем втрати працездатності 30%.
При черговому переогляді МСЕК у червні 2006 року ОСОБА_1 збільшено відсоток втрати працездатності до 50% та встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково у зв`язку з профзахворюванням, з визначенням потреби у додаткових видах допомоги: медикаментозне лікування, лікування в лікарських профілактичних установах, санаторно-курортне лікування.
У період з 26.10.2016 по 31.12.2016 ОСОБА_1 проходив курс медичного обстеження та променевого лікування у філії «Медичний центр «Кібер Клініка Спіженка» ТОВ «Компанія Адоніс» у зв`язку з виявленим у нього захворюванням – рак гортані.
Згідно з медичним висновком № 7 від 30.08.2017 лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу Державної установи «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор`єва Національної академії медичних наук України» вказане захворювання ОСОБА_1 визнане професійним. 
За повідомленням Державної установи «Інститут медичної радіології ім. С.П. Григор`єва Національної академії медичних наук України» № 162 від 30.08.2017 комісією, створеною Управлінням Держпраці у Кіровоградській області, проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання та складено акт за формою П-4, який був затверджений 14.09.2017.
Відповідно до акту огляду МСЕК від 18.10.2017 ОСОБА_1 підтверджено професійне захворювання та встановлено ІІ групу інвалідності безстроково зі ступенем втрати працездатності 70% (50% – повторно, 20% – вперше). Встановлено потребу у медичній та соціальній допомозі: медикаментозне лікування, лікування в лікувально-профілактичних закладах (у тому числі оперативне), санітарно-курортне лікування.
У жовтні 2017 року позивач звернувся до Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області з заявою про призначення йому страхових виплат у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням) та відшкодування коштів у сумі 137287 грн., витрачених ним на лікування у період з 26.10.2016 по 30.12.2016 у філії «Медичний центр «Кібер Клініка Спіженка» ТОВ «Компанія Адоніс».
Постановами Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 02.11.2017 призначено ОСОБА_1 одноразову допомогу у разі встановлення іншого (вищого) ступеня втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншого страхового випадку, в сумі 5725,60 грн., а також призначено перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 5277,01 грн.
Щодо відшкодування коштів на лікування, витрачених у період з 26.10.2016 по 30.12.2016, Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області листом № 433 від 25.10.2017 відмовило ОСОБА_1 у їх виплаті, оскільки витрати на лікування були понесені до дати встановлення професійного захворювання - 30.08.2017.
Не погоджуючись з такою відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 у справі № 811/1179/18 позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області про стягнення витрат на лікування задоволено. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області розглянути заяву від 20.10.2017 у відповідності до вимог статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та прийняти відповідне рішення у формі постанови. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2019 в адміністративній справі № 811/1179/18 Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 20.10.2017 та прийняло постанову № 1112/10165/10165.1/53 від 02.04.2019, якою відмовило ОСОБА_1 у виплаті страхових виплат. Відмова мотивована тим, що лікування з 26.10.2016 по 30.12.2016 було проведено до настання страхового випадку 30.08.2017.
Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 № 340/1266/19 позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 у справі № 340/1266/19 скасовано. Ухвалено нове рішення про задоволення позову. Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у відшкодуванні витрат ОСОБА_1 на лікування професійного захворювання, прийняте у вигляді постанови Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області № 1112/10165/10165.1/53 від 02.04.2019 «Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг». Зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області прийняти рішення про відшкодуванню ОСОБА_1 витрат на самостійну оплату лікування професійного захворювання у сумі 137287 грн. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 70000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок несвоєчасної виплати матеріального забезпечення, страхових виплат, ненадання або несвоєчасного надання соціальних послуг. 
На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 в адміністративній справі № 340/1266/19 Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області прийняло постанову № 1112/10165/10165.1/56 від 19.03.2020 «Про призначення доплати», якою ОСОБА_1 призначено доплату страхової виплати «виплати на лікування, яке потерпілий проходить самостійно» у розмірі 137278 грн. 
Вказана сума перерахована на рахунок позивача 08.04.2020.
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідачів з заявами від 27.07.2020, у яких вказав, що з їхньої вини відбулося прострочення страхової виплати за період з 20.10.2017 по квітень 2020 року, яке склало 883 дні. Посилаючись на частини 5-7 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», просив призначити і виплатити йому 134052 грн., з яких: 72734 грн. – сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення (883 дні) згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України; 9963 грн. – сума 3% річних від простроченої суми згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України; 23642,17 грн. – індексація суми боргу згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», 27713,61 грн. – сума компенсації втрати частини доходу (страхової виплати по відшкодуванню витрат на самостійну оплату лікування професійного захворювання) у зв`язку з порушенням строків її виплати згідно з Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». 
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області листом № 01-11/Л-77з/155 від 27.08.2020 повідомило ОСОБА_1 про відсутність підстав для виплати вказаних коштів, вказавши, що норми статті 625 ЦК України, які регулюють наслідки порушення зобов`язань, до правовідносин, врегульованих Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», не застосовуються. Також вказало, що виплачені за рішенням суду кошти у сумі 137278 грн. є компенсацією понесених позивачем витрат на лікування, мають цільовий та разовий характер, а тому до такого виду виплат норми Законів України «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не застосовуються. 
Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області надало відповідь за № 03-01-936 від 27.08.2020 аналогічного змісту.
У вересні 2020 року ОСОБА_1 знову звернувся до відповідачів із заявами від 02.09.2020, в яких просив прийняти рішення у формі постанови по суті розгляду його попередніх заяв про виплату йому коштів. 
Маловисківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області листом № 03-01100 від 15.09.2020 повідомило, що підстави для проведення індексації та компенсації відсутні, а виплати, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу, не є страховими виплатами, тому рішення щодо цих сум не може бути оформлене постановою. 
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області листом № 01-11/Л-83з/16 від 06.10.2020 повідомило, що вимоги про виплату індексації, компенсації доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплат, заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми не є страховими виплатами у розумінні статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому заява позивача розглянута в порядку, встановленому для розгляду звернень згідно з Законом України «Про звернення громадян». 
Не погоджуючись з такими діями відповідачів, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що виплачена позивачу грошова компенсація вартості самостійно оплаченого ним лікування у розмірі 137278 грн., призначена на виконання рішення суду постановою Маловисківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області № 1112/10165/10165.1/56 від 19.03.2020, є разовою страховою виплатою, тому ця виплата не підлягає індексації та компенсації.
Апелянт звернув увагу, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, адже предметом спору є обов`язок відповідачів розглянути заяву позивача у відповідності до вимог ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та прийняти відповідне рішення у формі постанови. 
Проте суд апеляційної інстанції знаходить такі доводи апелянта помилковими з огляду на наступне. 
Як встановлено судом, звертаючись з позовом, ОСОБА_1 просив, зокрема, визнати протиправними та скасувати рішення відповідачів. У своїй позовній заяві ОСОБА_1 навів аргументи щодо правомірності своїх вимог стосовно призначення та виплати останньому суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних, індексації, компенсації втрати частини доходу. 
З наведеного вбачається, що судом першої інстанції справа була розглянута в межах доводів позовної заяви, судом, як того вимагає процесуальний закон, надано оцінку доводам позивача, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.
При цьому суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що виплачена ОСОБА_1 грошова компенсація має разовий характер та в розумінні положень Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» не є доходом, за порушення строків виплати якого може бути нараховано компенсацію та індексацію.
Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в апеляційній скарзі апелянт наводить висновки Верховного Суду України стосовно правомірності своїх вимог та застосування до відповідачів положень Цивільного кодексу України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. 
Проте суд зазначає, що апелянт помилково тлумачить висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 06.06.2012 у справі № 6-49цс12, адже вказані висновки зроблені за інших фактичних обставин справи, відмінних від цієї. У названій справі спір виник у сфері цивільних правовідносин, а саме: щодо грошових зобов`язань на підставі договору страхування. В даному випадку має місце публічно-правовий спір, а тому положення статті 625 ЦК України не застосовуються до спірних правовідносин. 
Щодо доводів апелянта стосовно того, що відмова відповідачів у прийнятті рішення у формі постанови є перешкоджанням права позивача на оскарження цих постанов в судовому порядку, а тому належним способом поновлення порушеного права є зобов`язання прийняти рішення у відповідності до статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у формі постанови, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Статтею 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» врегульовано розгляд справ про страхові виплати.
Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. 
Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.
Фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.
Аналізуючи наведені положення законодавства, суд доходить висновку, що в порядку статті 44 вказаного Закону Фонд розглядає справи про страхові виплати.
Натомість порушені позивачем питання в заявах стосуються не страхових виплат, а нарахування компенсації втрати частини доходу, індексу інфляції, 3% річних, індексації.
Враховуючи викладені обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідачів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в порядку статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та прийняти рішення у формі постанови.
Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права,  підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, –

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 січня 2021 року в адміністративній справі № 340/4583/20 залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з 20 квітня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.
Повна постанова складена 20 квітня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова