У х в а л а  
      
13 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 757/50951/20-ц
 
провадження № 61-61вп21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув питання про визначення підсудності у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із зазначеним вище позовом.
Обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та громадянином Республіки Індія, ОСОБА_2 , укладено шлюб Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Києва, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21 вересня 2017 року серія НОМЕР_1 . 
Вказували, що позивач зареєстрована за адресою, а саме: АДРЕСА_1 , однак фактично проживає у АДРЕСА_2 та має на утриманні малолітню дитину, відтак заявник обрав підсудність за фактичним місцем проживання заявника, а саме: АДРЕСА_3 відповідно до частини 2 статті 28 ЦПК України.
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2020 року цивільну справу № 757/50951/20-цнаправлено до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку передбаченому статтею 29 ЦПК України.
 
08 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів для вирішення питання про визначення підсудності.
 
У визначенні підсудності слід відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до статті 497 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
 
Згідно з частиною другою статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
 
Відповідно до статті 29 ЦПК України, підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.  
 
Виходячи із тлумачення статті 29 ЦПК України та враховуючи роз`яснення, викладені у пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року, Верховний Суд визначає підсудність справи про розірвання шлюбу тільки в разі, якщо жоден з подружжя не проживає в Україні.
 
З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_2 є громадянином Республіки Індія, що підтверджується доданими до позову документами. 
ОСОБА_1 є громадянкою України, що також підтверджується матеріалами справи. 
Тобто, у цій справі відсутня інформація та відповідні докази, які підтверджують факт проживання  ОСОБА_1 за межами України, натомість наявна інформація щодо зареєстрованого та фактичного її місця проживання на території України. 
 
З огляду на те, що один з подружжя зареєстрований та проживає на території України, відсутні правові підстави для визначення підсудності у цій справі відповідно до статті 29 ЦПК України.
 
У такому разі підсудність справи з іноземним елементом визначається згідно з колізійними нормами, які містяться у конвенціях, двосторонніх договорах України та угодах про правову допомогу та співробітництво у цивільних справах.
 
Керуючись статтею 29 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
У визначенні підсудності у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментіввідмовити.
 
Справу № 757/50951/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громадянина Норвегії про розірвання шлюбу та стягнення аліментів передати до Печерського районного суду м. Києва для вирішення питання про відкриття провадження.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        О. М. Осіян