ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/9227/20                                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Чудак О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року                                                                                            м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,
                                        за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2021, - 

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.12.2019 №0010920510.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 січня 2021 року позовні вимоги задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 02.12.2019 №0010920510.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Головним управлінням ДПС у м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи Головного управління ДПС у м. Києві аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та обґрунтовані тим, що позивачем не підтверджено реальність господарських операцій з контрагентами, перелік яких наведено в акті перевірки від 28.10.2019 №27/26-15-05-10-02/33637960, зокрема з огляду на: наявність інформації щодо непричетності засновників та керівників до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності підприємств ТОВ "МІЛРЕД ЛТД", ТОВ "ЛОНДОН ПРАЙМ", ТОВ "ЕЛІТА СИСТЕМ", ТОВ "ЗЕРО КОМПАНІ", ТОВ "АЛЬЯНС АРКАДА"; не подання звітності контрагентами позивача;  відсутність ресурсів для здійснення задокументованої діяльності.
Представник апелянта в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Представники позивача просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, вказавши про його обґрунтованість та відповідність положенням чинного законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, які з`явились, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, валютного за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.06.2019 та іншого законодавства за відповідний період.
За результатом перевірки складено акт від 28.10.2019 №27/26-15-05-10-02/33637960, яким зафіксовано порушення позивачем вимог, зокрема  пункту 44.6 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134  ПК України, що призвело до заниження податку на прибуток на загальну суму 23    314    787 грн, утому числі за 2016 рік на 1 412 577 грн, за 2017 рік на 9 850 989 грн, за 2018 рік на 8 757 947 грн, за І півріччя 2019 року на 3 475 274 грн.
Вказаного висновку відповідач дійшов з огляду на те, що у 2016 - 2019 роках ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" занижено фінансові результати за відповідні звітні періоди шляхом включення до складу витрат, вартості агентських послуг, які придбані ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" у ТОВ "МІЛРЕД ЛТД", ТОВ "ЛОНДОН ПРАЙМ", ТОВ "ЕЛІТА СИСТЕМ", ТОВ "ЗЕРО КОМПАНІ", ТОВ "АЛЬЯНС АРКАДА", ТОВ "БІЛД ФІНАНС", ТОВ "СОФТ-ВОРК", TOB "А.В.М. ПЛЮС", ТОВ "АЛВЕС КОНТРАКТ", ТОВ "БІЗНЕС ПЕРФОРМЕР", ТОВ "КОСМОПОЛИТ МЕНЕДЖМЕНТ", ТОВ "СТАЙЛ УНІВЕРС", ТОВ "ЗБУТ МЕТАЛ- ТРАСТ" (нова назва - ТОВ "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "ЮСТАФ"), ПП "Імпресс Сервіс", ТОВ "Метал Буд - Регіон" (нова назва - ТОВ "ПОСЕРЕДНИК ПРЕСА-АСТРО"), ТОВ "Рівертранс", ТОВ "БАОНІК СЕРВІС", ТОВ "БІЗНЕС ПАРТНЕРС" (нова назва - ТОВ "ТРАНСПОРТ ТРЕІЛ-РАВ"), ТОВ "ДИФЕРЕНТС ЮНІОН", ТОВ "ЕМПЛАДА ЮНІВЕРС", ТОВ "ЕРЕЛДЕ ПЛЮС", ТОВ "ЗНАК ГРУП", ТОВ "ІНТЕРГРАНД ІМПУЛЬС", ТОВ "МАЯМІ ЛЮКС", ТОВ "ОЛЬВІЯ КОРП", ТОВ "РОНДО ПРАЙМ", ТОВ "СІГРА ТОРГ", ТОВ "СІРІУС ЕФЕКТ", ТОВ "ТИПОЦЕНТР ЮНІОН", ТОВ "ТРІУМФ ЛЮКС", ТОВ "ФЛЕЙТІНГ", ВП ТОВ "АЙТИ СОФТ ТЕРМИНАЛ", ТОВ "АРСЕНАЛ ХОЛД", TOВ "ІНДАСТРІЛ КОМПАНІ", TOB "ЛАЙТ ЕВЕРС", ТОВ "ПРЕСТИЖ СИСТЕМ", TOB "АВАНТ ГРУП".
У ході перевірки встановлено, що від імені ТОВ "МІЛРЕД ЛТД", ТОВ "ЛОНДОН ПРАЙМ", ТОВ "ЕЛІТА СИСТЕМ", ТОВ "ЗЕРО КОМПАНІ", ТОВ "АЛЬЯНС АРКАДА" діяли особи, які не мали законних повноважень на їх представництво, на вчинення від його імені юридично значущих дій, оскільки не були наділені такими повноваженнями та не мали законних підстав для підписання документів. 
Так, відповідно до акту перевірки згідно з інформаційним ресурсом ДПС встановлено, що:
- по ТОВ "МІЛРЕД ЛТД" складено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 10.07.2018 №1376/10-13- 21-01-03.          Відповідно до інформації, наведеної в обліковій картці суб`єкта фіктивного підприємництва, встановлено, що згідно з ЄДРСР наявний вирок Ірпінського міського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №367/5240/17 за ч.2 ст.28, ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України відносно гр. ОСОБА_1 
- по ТОВ "ЛОНДОН ПРАЙМ" складено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 04.10.2018 № 5276/26-15-21-29. Відповідно до інформації, наведеної в обліковій картці суб`єкта фіктивного підприємництва, встановлено пояснення гр. ОСОБА_2 щодо непричетності до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ "ЛОНДОН ПРАЙМ".
- по ТОВ "ЕЛІТА СИСТЕМ" складено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 16.07.2018 № 2104/8/26-55-21-03. ОУ ДПІ у Печерському р-ні ГУ ДФС у м. Києві проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №12017000000000088 від 17.02.2015 та допитано гр. ОСОБА_3 щодо непричетності до реєстрації та діяльності підприємства. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході проведення допиту в якості свідка повідомив, що відношення до реєстрації та фінансово-господарської діяльності ТОВ "ЕЛІТА СИСТЕМ" не має.
- по ТОВ "ЗЕРО КОМПАНІ" складено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 06.06.2019 № 3465/04-36-21-13. Першим оперативним відділом ОУ ГУ ДФС у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №420180040000000351 від 05.04.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.205, ч.2 ст.209 Кримінального кодексу України. Досудовим розслідуванням встановлено, що гр. ОСОБА_4 не вів фінансово-господарську діяльність ТОВ "ЗЕРО КОМПАНІ", ніколи не складав, не підписував та не надавав у податкові органи податкову звітність по вказаному підприємству.
- по ТОВ "АЛЬЯНС АРКАДА" складено облікову картку суб`єкта фіктивного підприємництва від 05.09.2017 № 49179/28-10-21-08-01. Першим оперативним відділом ОУ Офісу ВПП ДФС проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №420171000000000370. Досудовим розслідуванням встановлено, що зареєстровано та впроваджено фінансово-господарську діяльність ТОВ "АЛЬЯНС АРКАДА" без відома та згоди його засновників та призначених у законному порядку керівників.
Крім того, відповідач вказав на не подання звітності, відсутність ресурсів для здійснення задокументованої діяльності, а також відсутність за місцезнаходженням контрагентів.
Відтак, контролюючий орган дійшов висновку, що правочини між ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" та вказаними товариствами здійснені без мети настання реальних наслідків, а тому у ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" не було підстав для податкового обліку вказаних операцій шляхом включення до складу витрат вартості послуг вказаних контрагентів на загальну суму 112 954 330 грн.
02.12.2019 на підставі вказаного висновку акту від 28.10.2019 №27/26-15-05-10-02/33637960 відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №0010920510, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 29 143  484 грн., у тому числі, за податковими зобов`язаннями на 23 314  787 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на 5 828  697 грн.
Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 02.12.2019 №0010920510 та вважаючи його протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не встановлено жодних недоліків у документах, наданих ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" на підтвердження господарських операцій з вказаними вище контрагентами, а матеріали справи мітять копії первинних документів, обсяг та зміст яких підтверджує реальність вказаних господарських відносин, то відповідачем не доведено правомірності податкового повідомлення-рішення від 02.12.2019 №0010920510, що є підставою для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування такого податкового повідомлення-рішення.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток приватних підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу. 
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Відповідно до пункту 135.1 статті 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Статтями 138-140 ПК України встановлений перелік різниць, на які коригується фінансовий результат до оподаткування. Зазначений перелік не містить різниць, які б передбачали коригування фінансового результату до оподаткування на витрати за операціями, що не пов`язані з господарською діяльністю платника податків або операціями, що мають ознаки нереальності. 
Частина 3 розділу 1 Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, визначає витрати як зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).
Згідно пункту 5 Положення бухгалтерського обліку 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2010 №20, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення.
Відповідно до пункту 6 Положення бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Абзацом другим підпункту 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно підпункту 44.1 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (Закон №996-XIV) фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За вимогами частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 Закону №996-XIV).
Отже, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум витрат виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції.
Водночас, наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.
Основним видом діяльності ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" за КВЕД-2010 є код 66.22: Діяльність страхових агентів і брокерів.
В межах здійснення господарської діяльності ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" укладені агентські договори зі страховими компаніями, зокрема:
1) договір доручення на представництво страховика щодо укладання договорів страхування №110 від 29.10.2013 з Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна";?
2) договір доручення № 4858-14АС від 05.02.2014 з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування";
3) договір доручення №002/13/006-02 від 02.01.2014 з Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна".
За умовами даних договорів ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" є страховим агентом (Повірений або Агент), до обов`язків якого, в тому числі, входить здійснення заходів з пошуку потенційних клієнтів для страхових компаній.
Суд першої інстанції вірно встановив, що з метою виконання умов вищезазначених договорів, ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" укладені типові договори доручення (надання агентських послуг) з іншими суб`єктами господарювання, а саме із ТОВ "МІЛРЕД ЛТД" договір від 01.09.2016 №1-МЛР-2016, ТОВ "ЛОНДОН ПРАЙМ" від 06.06.2018 №1-ЛДП-2018, ТОВ "ЕЛІТА СИСТЕМ", від 06.02.2018 №1-ЕЛС-2018, ТОВ "ЗЕРО КОМПАНІ" від 14.11.2018 №1-ЗРК-2018, ТОВ "АЛЬЯНС АРКАДА" від 01.06.2016 №1-АА-2016, ТОВ "БІЛД ФІНАНС" від 01.07.2016 №1-БФ-2016, ТОВ "СОФТ-ВОРК" від 01.05.2016 №1-СФТ-2016, TOB "А.В.М. ПЛЮС" від 20.07.2017 №1-АВМ-2017, ТОВ "АЛВЕС КОНТРАКТ" від 29.10.2017 №1-АЛВ-2017, ТОВ "БІЗНЕС ПЕРФОРМЕР" від 01.08.2016 №1-БПР-2016, ТОВ "КОСМОПОЛИТ МЕНЕДЖМЕНТ" від 15.07.2017 №1-КСМ-2017, ТОВ "СТАЙЛ УНІВЕРС" від 10.10.2017 №1-СУВ-2017, ТОВ "ЗБУТ МЕТАЛ- ТРАСТ" (нова назва - ТОВ "РЕКЛАМНЕ АГЕНСТВО "ЮСТАФ") від 15.01.2018 №1-ЗМТ-2018, ПП "Імпресс Сервіс" від 10.10.2017 №1-ІПС-2017, ТОВ "Метал Буд - Регіон" (нова назва - ТОВ "ПОСЕРЕДНИК ПРЕСА-АСТРО") від 22.01.2018 №1-МБР-2018, ТОВ "Рівертранс" від 15.10.2017 №1-РВТ-2017, ТОВ "БАОНІК СЕРВІС" від 06.08.2018 №1-БНС-2018, ТОВ "БІЗНЕС ПАРТНЕРС" (нова назва - ТОВ "ТРАНСПОРТ ТРЕІЛ-РАВ") від 20.04.2018 №1-БПС-2018, ТОВ "ДИФЕРЕНТС ЮНІОН" від 02.07.2018 №1-ДФЮ-2018,  ТОВ "ЕМПЛАДА ЮНІВЕРС" від 17.01.2018 №1-ЕМЮ-2018, ТОВ "ЕРЕЛДЕ ПЛЮС" від 30.08.2018 №1-ЕРП-2018, ТОВ "ЗНАК ГРУП" від 02.07.2018 №1-ЗНГ-2018, ТОВ "ІНТЕРГРАНД ІМПУЛЬС" від 30.03.2018 №1-ІГІ-2018, ТОВ "МАЯМІ ЛЮКС" від 31.08.2018 №1-ММЛ-2018, ТОВ "ОЛЬВІЯ КОРП" від 30.07.2018 №1-ОЛК-2018, ТОВ "РОНДО ПРАЙМ" від 16.08.2018 №1-РДП-2018, ТОВ "СІГРА ТОРГ" від 18.04.2018 №1-СГТ-2018, ТОВ "СІРІУС ЕФЕКТ" від 15.10.2018 №1-СРЕ-2018, ТОВ "ТИПОЦЕНТР ЮНІОН" від 30.07.2018 №1-ТЦЮ-2018, ТОВ "ТРІУМФ ЛЮКС" від 13.06.2018 №1-ТРЛ-2018, ТОВ "ФЛЕЙТІНГ" від 02.04.2018 №1-ФЛТ-2018, ВП ТОВ "АЙТИ СОФТ ТЕРМИНАЛ" від 05.04.2019 №1-АТС-2019, ТОВ "АРСЕНАЛ ХОЛД" від 19.12.2018 №1-АРХ-2018, TOВ "ІНДАСТРІЛ КОМПАНІ" від 06.02.2019 №1-ІНК-2019, TOB "ЛАЙТ ЕВЕРС" від 05.12.2018 №1-ЛЕВ-2018, ТОВ "ПРЕСТИЖ СИСТЕМ" від 12.12.2018 №1-ПСЖ-2018, TOB "АВАНТ ГРУП" від 15.11.2015 №1-АВГ-2015.
На умовах вказаних договорів позивач є Довірителем та доручає Повіреному за винагороду виконувати наступні агентські послуги, зокрема:
- здійснювати пошук клієнтів з метою укладання Партнерами Довірителя договорів добровільного страхування життя та інших видів страхування;
- пропонувати потенційним Страхувальникам страхові продукти Партнерів Довірителя;
- здійснювати підготовку та виконання робіт з обслуговування договорів страхування, у тому числі оформлення всієї необхідної документації.
Партнери Довірителя - страхові компанії та інші фінансові установи, з якими Довіритель має договори про співпрацю.
Відповідно до пункту 3.1 Договорів винагорода виплачується Довірителем безготівковим платежем на банківський рахунок Повіреного відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт.
Максимальний розмір винагороди Повіреному встановлено у відповідних Додатках до Договору та залежить від виду страхового продукту.
В акті виконаних робіт зазначається загальна сума комісійної винагороди.
В Додатках до акту виконаних робіт зазначаються наступні відомості щодо наданої послуги: № поліса; застраховані - назва юридичної особи або ПІБ фізичної особи; страхова премія; комісія до виплати; назва страхової компанії.
На виконання умов вказаних договорів зазначеними контрагентами ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" надано позивачу послуги загальною вартістю 112 954 330 грн.
Фактичне виконання господарських операцій між ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" і вказаними контрагентами підтверджено належним чином оформленими первинними документами, а саме, актами виконаних робіт, складеними в процесі їх виконання, з відповідними додатками. У таких документах детально відображені дані клієнта (фізичної особи або юридичної), розмір страхової премії, та в яку саме страхову компанію із Партнерів ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" вона сплачена, розмір страхової премії страхового субагента, що не заперечується контролюючим органом у апеляційній скарзі.
Проведення розрахунків за надані послуги простежується із наданих позивачем банківських виписок.
У результаті наданих позивачу агентських послуг, клієнтами укладено зі страховими компаніями, партнерами ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ", договори страхування (поліси).
За кожен укладений страховий договір зазначені страхові компанії виплачували ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" комісійну винагороду, що підтверджує наявність ділової мети та економічної ефективності від вищезазначених фінансово-господарських операцій.
Колегія суддів звертає увагу на те, що в Актах наданих послуг, які є Додатками до договорів №110 від 29.10.2013, №4858-14АС від 05.02.2014, №002/13/006-02 від 02.01.2014, укладених між Позивачем та Страховими компаніями, зазначені наступні відомості: номер договору (полісу) та дата його укладання, страхувальник (фізична або юридична особа), дані щодо страхових платежів, комісійна винагорода по фактично сплаченому страховому платежу. Номери страхових полісів та дані щодо застрахованих осіб (фізичних та юридичних) збігаються з даними, зазначеними в Додатках до Договорів доручення, укладених між ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" та субагентами (контрагентами, господарські операції з якими були предметом перевірки).
Витрати на придбання агентських послуг загальною вартістю 112 954 330 грн. у вказаних контрагентів ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" враховані у рахунок зменшення фінансового результату за відповідні звітні періоди.
Як було зазначено вище, доводи апелянта зводяться до того, що контрагенти позивача не мали можливості брати участь у проведенні спірних господарських операцій.
Зокрема, по контрагенту ТОВ "МІЛРЕД ЛТД" вказано на наявність вироку Ірпінського міського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №367/5240/17 за ч.2 ст.28, ч.1 ст.205 Кримінального кодексу України відносно гр. ОСОБА_1 .
Також апелянтом вказано на те, що по ТОВ "ЛОНДОН ПРАЙМ", ТОВ "ЕЛІТА СИСТЕМ", ТОВ "ЗЕРО КОМПАНІ", ТОВ "АЛЬЯНС АРКАДА" складено облікові картки суб`єктів фіктивного підприємництва та проводиться досудове розслідування в рамках відповідних кримінальних проваджень, а стосовно інших контрагентів позивача зазначено про неподання такими  звітності, відсутність ресурсів для здійснення задокументованої діяльності, а також відсутність їх за місцезнаходженням.
Оцінюючи такі посилання апелянта колегія суддів зазначає, що вони жодним чином не спростовують правомірність дій позивача при формуванні податкової звітності в межах спірних правовідносин та не свідчать про наявність певних дефектів у правовому статусі ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" при оформленні господарських операцій, описаних вище.
Так, як вірно вказав суд першої інстанції, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.
У постанові від 03.09.2019 у справі №810/3790/17 Верховний Суд зауважив, що аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Головним управлінням ДПС у м. Києві в апеляційній скарзі не зазначено про жодні невідповідності чи недоліки у документах, наданих ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ", на підтвердження господарських операцій з вказаними вище контрагентами, а їх обсяг та зміст підтверджує реальність господарських відносин, за результатом проведення яких позивачем сформовано податкову звітність.
В частині тверджень апелянта щодо відсутності у контрагентів ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" ресурсів для здійснення задокументованих господарських операцій та відсутність факту (джерела) законного введення отриманих позивачем послуг в обіг, неподання вказаними товариствами податкової звітності, суд першої інстанції вірно вказав, що як зазначено у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 у справі  №807/2332/15, норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).
Відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки зокрема залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Водночас, відсутність достатніх, на думку контролюючого органу, матеріальних та трудових ресурсів не може беззаперечно свідчити про невиконання цими суб`єктами договірних зобов`язань.
Відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів, не виключає можливості реального виконання таким платником господарської операції, та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, що також відповідає правовій позиції Верховного Суду у постанові від 01.10.2019 у справі №804/9072/16.
Поряд з наведеним, залучення матеріальних та трудових ресурсів для надання вищеописаних послуг могло відбуватись без оформлення контрагентами ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" трудових відносин з працівниками та без укладання відповідних цивільно-правових договорів щодо залучення матеріальних ресурсів, на що вірно вказано судом першої інстанції.
Твердження апелянта про відсутність у контрагентів ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" необхідних ресурсів для здійснення задокументованих господарських операцій ґрунтуються на припущеннях та на інформації з баз даних контролюючого органу, що не відповідає вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України.
Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 по справі №811/2154/13 зауважив, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані отримані з автоматизованих систем контролюючого органу не є належними доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись допустимими.
Судова колегія оцінюючи аргументи скаржника враховує принцип індивідуальної відповідальності за вчинене порушення.
У постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №813/4931/13-а, від 06.02.2018 у справі №802/4940/14 висловлено правову позицію згідно якої податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав проти України", якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.  
Отже, у разі підтвердження товарності здійснених поставок та реальності надання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
Суд не розцінює як такі, що ставлять під обґрунтований сумнів реальність вказаних господарських операцій, посилання відповідача на відсутність вказаних контрагентів за зареєстрованим місцезнаходженням.
В частині зазначення контролюючим органом про наявність кримінальних проваджень щодо ТОВ "ЛОНДОН ПРАЙМ", ТОВ "ЕЛІТА СИСТЕМ", ТОВ "ЗЕРО КОМПАНІ", ТОВ "АЛЬЯНС АРКАДА", то сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків усіх господарських операцій, проведених позивачем та його контрагентами. Далі, аналізуючи правовідносини у зазначеній справі, Верховний Суд зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути й необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
За висновками Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постановах від 12.04.2016 у справі №826/17617/13, від 05.03.2012 у справі №21-421а11 та від 22.09.2015 у справі №810/5645/14, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, пояснення чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили. 
Разом з тим, стосовно посилання контролюючого органу на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 15.09.2017 у справі №367/5240/17, колегія суддів враховує, що факт існування обвинувального вироку за статтею 205 КК України не є безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій особи з таким контрагентом, позаяк суд повинен встановити, чи мали взагалі місце операції між платником і його контрагентами та чи може вирок мати преюдиційне значення в податковому спорі, а після цього ще й дослідити його зміст. Наявність вироку не завжди свідчить про нереальність господарських операцій. 
Так, за змістом постанови Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №826/18952/14 під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства. Такий доказ як вирок може містити у собі встановлені обставини, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між контрагентами.
У вироці, на який вказано Головним управлінням ДПС у м. Києві не надано оцінки господарським операціям ТОВ "МІЛРЕД ЛТД" та ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ", а вирок не містить безпосередніх чи опосередкованих висновків про відсутність таких господарських операцій.
Відтак, вказаний вирок не може вважатись беззаперечним доказом нереальності досліджуваних господарських операцій між ТОВ "МІЛРЕД ЛТД" та ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ", а за відсутності інших належних доказів даної обставини, висновки відповідача про нереальність господарських операцій між ТОВ "МІЛРЕД ЛТД" та ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" є непідтвердженими.
Поряд з цим, колегія суддів враховує, що четвертим слідчим відділом розслідування кримінальних проваджень слідчого Головного управління ДФС у м. Києві здійснювалось досудове розслідування щодо посадових осіб ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" у кримінальному провадженні за №32020100000000090 від 07.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України (умисне ухилення від сплати податків), під час відображення у податковому обліку вказаних господарських операцій із контрагентами переліченими вище, та які описані в акті перевірки від 28.10.2019 від №27/26-15-05-10-02/33637960.
Постановою старшого слідчого з особливо важливих справ четвертого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого Головного управління ДФС у м. Києві від 21.12.2020 кримінальне провадження №32020100000000090 від 07.02.2020 закрито згідно пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України. За змістом вказаної постанови у ході досудового розслідування кримінального провадження №32020100000000090 встановлено факт здійснення фінансово-господарських операцій ТОВ "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" із вказаними контрагентами, а також, що первинні документи складені та розрахунки проведено відповідно до норм чинного законодавства України. 
В контексті викладеного вище, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції що відповідачем не доведено обґрунтованості висновків перевірки та правомірності податкового повідомлення-рішення від 02.12.2019 №0010920510. 
Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві повністю аналогічні висновкам акту перевірки та не містять жодного спростування висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи і нормами ПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність своїх дій в межах спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. 
Так, посилання апеляційної скарги зазначені вище висновки жодним чином не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновку суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, та не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального або процесуального права.
Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку за наслідками розгляду даної справи.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2021 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю ЄЙ ІНВЕСТ КОНСАЛТ" до Головного управління ДПС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.01.2021 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                       В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

                                                                                                    О. М. Ганечко
          
Повний текст постанови виготовлено 28.05.2021