ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/823/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №705/5012/20 Категорія: 304090300 	Корман О. В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 травня 2021 року м. Черкаси
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» в особі представника – адвоката Омельченка Євгена Володимировича на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (далі АТ «А-Банк», банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року АТ «А-БАНК» звернулось до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості.
В обгрунтування своїх позовних вимог банк вказав на те, що 18 липня 2019 року ОСОБА_1 приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки.
На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Крім того, всі основні умови кредитування доведені відповідачеві, що свідчить його підпис у паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка».
Умови щодо встановлення кредитного ліміту, його зміну або анулювання, нарахування базових відсотків за користування, підвищеної відсоткової ставки у випадку порушення умов договору нарахування штрафів позивач обгрунтовував Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку. 
АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановлений кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору.
Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з з чим станом на 14 листопада 2020 року має заборгованість у сумі 73 104,13 грн., яка складається з наступного: 47 424,00 грн. – заборгованість за кредитом; 25 230,13 грн. – заборгованість по відсоткам; 450,00 грн. – штрафи.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачки разом із судовими витратами у розмірі 2 102 грн.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року позов залишено без задоволення.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не надав суду належних та достатніх доказів того, що між сторонами 18 липня 2019 року дійсно було укладено кредитний договір, так як Анкета-заява, яка додана до позовної заяви, не містить посилань на те, що відповідачка виявляла бажання оформити кредитний договір того чи іншого виду. Також відсутні докази того, що ОСОБА_1 ознайомилася під підпис з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування.
Суд також зауважив, розрахунок заборгованості, який додано позивачем до позовної заяви, не підтверджений жодним первинним документом.
Таким чином, позивач не підтвердив доказами факт письмового укладення кредитного договору, фактичне отримання відповідачем кредитних коштів, тому суд не знайшов підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.
Рішення районного суду оскаржено банком в апеляційному порядку. 
Апелянтом вказано на те, що рішення постановлене з порушенням матеріальних норм права, тому просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» в повному обсязі та провести розподіл судових витрат.
Скаржник звертає увагу на те, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила під розпис факт ознайомлення з таким документом та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладених на сайті банку.
Посилаючись на розрахунок заборгованості, апелянт вказує, що боржниця користувалась кредитом, значить ознайомилась із зазначеними Умовами та Правилами і погодилася з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти. (ст. 641 ЦК України).
Крім того, банк звертає увагу суду на підписання відповідачкою Паспорту споживчого кредиту за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а тому вказані у паспорті умови слід вважати узгодженими між сторонами договору, а нарахування банком відсотків та штрафів є обгрунтованими.
Щодо сумнівів суду відносно розрахунку заборгованості, то апелянт зазначає про їх необгрунтованість, однак на підтвердження вірності розрахунку надає банківську виписку вже до суду апеляційної інстанції.
Відсутність у розрахунку заборгованості посилань на договір № SAM…8977 скаржник пояснює тим, що такий номер не є номером договору, оскільки він присвоюється у системі банківського програмного забезпечення та є внутрішнім системним номером, тому не зазначається банком у позові. 
Апелянт, із вказівкою на постанови Верховного Суду, наголошує на тому, що позовні вимоги є обгрунтованими, та просить апеляційну скаргу банку задовольнити. 
На апеляційну скаргу відзив не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недотриманням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з цим позовом банк на підтвердження наявності договірних відносин, заборгованості подав до суду анкету-заяву, розрахунок заборгованості, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», умови обслуговування і кредитування по кредитних картках «Зелена», витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» (тарифи користування кредитною карткою «Зелена»).
У анкеті-заяві зазначено лише анкетні дані відповідачки, її контактну інформацію, відомості про майновий стан та трудову діяльність. (а.с. 6, зв)
Даних про те, який саме банківський продукт хоче отримати клієнтка, чи потрібне останній встановлення кредитного ліміту, тип картки, розмір процентів за користування кредитом, розмір пені та штрафних санкцій, передбачених за несвоєчасне погашення кредиту, тощо в анкеті-заяві не зазначено.
Обгрунтовуючи розмір заборгованості відповідачки перед банком позивачем наданий розрахунок заборгованості. (а.с. 6) 
Дослідити поданий стороною доказ - розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, зокрема, врахувати заперечення відповідача, зазначити правові аргументи на його врахування чи спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.
Обгрунтовуючи встановлення відповідачу кредитного ліміту, отримання ним кредитної картки, користування ним кредитними коштами, скаржник подав до суду нові докази, які не були надані суду першої інстанції. Зокрема, апеляційному суду надано виписку з банківського рахунку (а.с. 51).
За вимогами ч. ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Надаючи в суд апеляційної інстанції нові докази на підтвердження своїх вимог, заявник не обґрунтував причини неможливості їх подання до суду першої інстанції. За таких обставин, колегія суддів не може визнати, що докази не були подані в місцевий суд за виняткових обставин, які не залежали від волі заявника, в зв`язку з чим, виписка по рахунку, додана до апеляційної скарги (яка не була надана в суд першої інстанції) не приймається до уваги апеляційним судом як доказ у даній справі.
Таким чином, хоч виписка по рахунку і є первинним документом та належним доказом проведення банківських операцій по карті клієнта (ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України), доказом укладення договору, видачі кредитної картки та її отримання, фактичного використання відповідачем кредитних коштів і наявності у неї заборгованості, проте в силу вимог ст. 367 ЦПК України не може бути оцінена апеляційним судом у сукупності з іншими доказами, наданими позивачем на підтвердження своїх позовних вимог.
Надання позивачем виписки по рахунку ОСОБА_1 було процесуальним обов`язком позивача відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України в суді першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції в тій частині, що АТ «А-Банк» не довів існування кредитних правовідносин між сторонами.
Така позиція аналогічна позиції ВС, викладеній у постанові від 17 березня 2021 року у справі № 689/1769/18.
Отже, враховуючи встановлені обставини справи та наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо недоведення банком існування кредитних правовідносин між сторонами, фактичного використання відповідачкою кредитних коштів та наявності у неї заборгованості у відповідному розмірі.
Перевіряючи доводи апелянта в частині укладення між сторонами договору, керуючись положеннями ст. 641 ЦК України, колегія суддів наголошує на неможливості врахування як належного та допустимого доказу на підтвердження умов договору саме наданих банком Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, оскільки матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правил розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку та укладаючи з позивачем договір.
Крім того, в даному випадку також неможливо застосовувати до даних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк». Тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 03 липня 2019 року ( справа № 342/180/17).
Наданий Витяг з умов обслуговування і кредитування по кредитних картках «Зелена», витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» (тарифи користування кредитною карткою «Зелена») не містять підпису ОСОБА_1 , тому відсутні підстави вважати, що відповідачка була ознайомлена з їх змістом.
Посилання банку на Паспорт споживчого кредиту, який за доводами банку містить основні умови кредитування, колегією суддів визнаються безпідставними, оскільки такий документ не може бути підставою для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками та штрафами та не спростовує висновків суду про недоведеність банком видачі кредитних коштів, їх отримання та використання відповідачкою.
Колегія суддів враховує, що паспорт продукту підписано відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Можливість підписання та укладення договору в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора передбачена Законом України «Про електронну комерцію» та відповідає практиці Верховного Суду, викладеній у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.
Однак, підписання відповідачкою вказаного документу не свідчить про наявність між сторонами кредитних правовідносин на умовах, визначених у його змісті.
Крім того, зазначені у цьому Паспорті споживчого кредиту процентна ставка та інші штрафні санкції за порушення умов договору стосуються кредитних карток типу і «Універсальна» і «Універсальна голд», а тому не можуть свідчати про узгодження цих умов кредитного договору між сторонами, що вимагає положення статей 3, 627 ЦК України.
Позивачем у порушення вимог ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України недоведено належними та допустимими доказами чи отримувала відповідачка банківську картку, яким саме типом банківської картки користувалася ОСОБА_1 .
Крім того, колегія суддів враховує, що хоча паспорт споживчого кредиту і містить підпис відповідача, проте змістом вказаного документу передбачено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеній в цьому документі, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача.
Таким чином, вказані у даному документі умови договору не приймаються до уваги колегією суддів як беззаперечний доказ укладення між сторонами кредитного договору від 18 липня 2019 року та доказу того, на яких саме умовах був цей договір укладений з ОСОБА_1 .
За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат, в зв`язку із чим судові витрати колегія суддів залишає за апелянтом.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» залишити без задоволення.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді