ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/2105/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скочок Т.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :
Акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» звернулося з позовом до суду, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.11.2019 №031952406.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким на позивача накладено суму штрафних санкцій 834  187,27 грн обрахована із суми безнадійного податкового боргу у розмірі 4  170  936,35 грн, оскільки, як вбачається зі змісту акту від 28.10.2019 № 357/26-15-04-06/ 153117 , узгодження суми податкового зобов`язання за лютий 2014 року здійснено 20.03.2014, тобто у період часу, протягом якого ДАТ «Чорноморнафтогаз» знаходився на окупованій території, а всі активи ДАТ «Чорноморнафтогаз» разом із бухгалтерською документацією, електронними ключами доступу до інформаційних систем були «націоналізовані» Російською Федерацією та перейшли на баланс юридичної особи з назвою «Крымское республиканское предприятие «Черноморнефтегаз», яка створена за законодавством Російської Федерації на тимчасово окупованій території України. Натомість, ДАТ «Чорноморнафтогаз» не мало можливості здійснити узгодження податкового боргу (подати декларацію), оскільки вся бухгалтерська документація та документація про обсяги видобутку газу ДАТ «Чорноморнафтогаз» ще 20.02.2014 перебувала під контролем військових формувань Російської Федерації, а з 17.03.2014 передана юридичній особі з назвою «Крымское республиканское предприятие «Черноморнефтегаз», яка створена за законодавством Російської Федерації на тимчасово окупованій території України. У свою чергу, ДАТ «Чорноморнафтогаз» ніколи не визнавало вказаний податковий борг, вказаний борг є неузгодженим, а платежі 22.10.2019, 20.09.2019, 15.08.2019, 30.07.2019, 05.07.2019, 24.06.2019, 22.05.2019, 18.04.2019, 21.03.2019, 22.02.2019 ніколи не здійснювалися ДАТ «Чорноморнафтогаз», оскільки виконання вказаних грошових зобов`язань здійснено контролюючим органом самостійно за рахунок поточних платежів ДАТ «Чорноморнафтогаз» з рентної плати за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони за 2018-2019 роки шляхом зарахування у рахунок податкового боргу, який, у силу наведених обставин, підлягає безумовному списанню.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, прийнятого з огляду на встановлений під час проведення перевірки факт порушення строків подання платіжних доручень до сплати узгодженої суми по декларації з рентної плати за користування надрами континентального шельфу і у межах виключної (морської) економічної зони за лютий 2014 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. 
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги за своїм змістом повністю дублюють доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Позивачем подано клопотання про розгляд справи за участю представника позивача, однак, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, з огляду на достатність наявних в матеріалах справи доказів, враховуючи, що дана справа належить до справ незначної складності, а участь сторін під час апеляційного розгляду справи не є обов`язковою, з огляду на положення п.3 ч.1 ст.311 КАС України, колегія суддів не вбачає підстав для розгляду справи у відкритому судовому засіданні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головне управління ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності подання платіжних доручень по сплаті рентної плати за користування надрами континентального шельфу і у межах виключної (морської) економічної зони ДАТ «Чорноморнафтогаз», за результатами чого складено акт від 28.10.2019 №357/26-15-04-06/ 153117 , висновками якого встановлено, що дані камеральної перевірки свідчать порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони за лютий 2014 року ДАТ «Чорноморнафтогаз».
На підставі викладеного, Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 27.11.2019 №031952406, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за затримку на 2032, 2000, 1964, 1948, 1923, 1912, 1879, 1845, 1817, 1790 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 4  170  936,35 грн ДАТ «Чорноморнафтогаз» зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20%, що становить 834  187,27 грн.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у період виникнення прострочення сплати ДАТ «Чорноморнафтогаз» податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони за лютий 2014 року - 30.03.2014 - вказане товариство було зареєстровано на території Автономної Республіки Крим, що передбачає не можливість застосування до ДАТ «Чорноморнафтогаз» у межах спірних правовідносин штрафних санкцій, у силу п. 15.1 ст. 15 Закону №1636.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
У силу пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (п. 76.1 ст. 76 Податкового кодексу України).
За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України).
Контролюючим органом зазначено, що в якості підстави для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували висновки контролюючого органу про порушення термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони за лютий 2014 року ДАТ «Чорноморнафтогаз» з граничною датою сплати 30.03.2014 та фактичною - 22.10.2019, 20.09.2019, 15.08.2019, 30.07.2019, 05.07.2019, 24.06.2019, 22.05.2019, 18.04.2019, 21.03.2019 та 22.02.2019 відповідно.
Разом з тим, Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України» від 12.08.2014 №1636-VII (надалі - Закон №1636), положення якого набрали чинності 27.09.2014, підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено п. 26 наступного змісту: «На період дії Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» цей Кодекс застосовується з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про створення вільної економічної зони «Крим» та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України».
Пунктом 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII (надалі - Закон №1207-VII), який набрав чинності з 27.04.2014, встановлено, що цей Закон втрачає чинність з моменту повернення тимчасово окупованої території під загальну юрисдикцію України за умови попереднього і повного відшкодування збитків, нанесених внаслідок такої тимчасової окупації, у тому числі моральних збитків примусово переміщених осіб, або з дня прийняття Верховною Радою України рішення про визнання цього Закону таким, що втратив чинність.
За змістом ч. 2 ст. 2 Закону №1207-VII, датою початку тимчасової окупації є 20.02.2014.
У свою чергу, приписами ст. 12 Закону №1636 визначено особливості функціонування вільної економічної зони «Крим» під час тимчасової окупації її території.
Так, у силу пп.пп. 1 та 12 п. 12.3 ст. 12 Закону №1636, під час тимчасової окупації справляння податків і зборів, єдиного соціального внеску та застосування реєстраторів розрахункових операцій відносно території ВЕЗ «Крим» діють з урахуванням того, що:
-          загальнодержавні податки і збори, визначені статтею 9 Податкового кодексу України, статтею 271 Митного кодексу України, єдиний внесок, встановлений Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, справляння якого здійснюється відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», не справляються з доходів, отриманих юридичними особами (їх відокремленими підрозділами) та фізичними особами на тимчасово окупованій території, операцій та/або з інших об`єктів оподаткування (в тому числі об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням) на тимчасово окупованій території;
-          зупиняється застосування до платників податків із місцезнаходженням на території ВЕЗ «Крим» норм статей 59, 60, 87 - 101, 124, 126 і 129 Податкового кодексу України.
При цьому, п. 15.1 ст. 15 Закону №1636 передбачено, що будь-якій юридичній особі - резиденту України, яка змінює (змінила) своє місцезнаходження з тимчасово окупованої території на іншу територію України, списується податковий борг, суми розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань за будь-якими податками (зборами, обов`язковими платежами), що виникли з моменту тимчасової окупації.
До платників податків, які станом на початок тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя, починаючи з 1 числа місяця, на який припадає початок тимчасової окупації, не застосовуються фінансові санкції, штрафні санкції та пеня за порушення порядку подання, обчислення, правильності заповнення податкових декларацій та повноти сплати сум податків і зборів, допущені під час здійснення господарської діяльності на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя.
04.08.2014 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проведено державну реєстрацію змін місцезнаходження ДАТ «Чорноморнафтогаз» з тимчасово окупованої території (Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, пр. Кірова/пров. Совнарокомівський, 52/1) на іншу територію України за адресою: 01030, У країна, м. Київ, вул. Б. Хмельницького 26, оф. 505.
Відтак, у період виникнення прострочення сплати ДАТ «Чорноморнафтогаз» податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами континентального шельфу і в межах виключної (морської) економічної зони за лютий 2014 року - 30.03.2014 - вказане товариство було зареєстровано на території Автономної Республіки Крим, що передбачає не можливість застосування до ДАТ «Чорноморнафтогаз» у межах спірних правовідносин штрафних санкцій, у силу п. 15.1 ст. 15 Закону №1636.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок суб`єктів господарювання своєчасно та в повному обсязі сплачувати їх податкові зобов`язання.
Разом з тим, законодавством регламентовано спеціальний пільговий правовий режим застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати податкових зобов`язань, які виникли після окупації АРК. Такий правовий режим виключає застосування до платників штрафних санкцій за несвоєчасну сплату їх зобов`язань за наявності сукупності наступних умов: 1) наявність податкового боргу (до або після настання окупації АРК (після 20.02.2014); 2) платник станом на час виникнення такої заборгованості був зареєстрований на території АРК.
Колегія суддів звертає увагу на те, що спірна заборгованість позивача виникла саме за податковими зобов`язаннями, строк сплати яких настав на час його реєстрації і перебування на території АРК (до переміщення на материкову частину України), а отже, на такі зобов`язання поширюється спеціальний пільговий правовий режим, регламентований пп. 11, 12 п. 12.3 ст. 12 Закону № 1636-VII, тому, у відповідача не було достатніх правових підстав для нарахування позивачу штрафних санкцій за порушення строків сплати цієї заборгованості.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності податкового повідомлення-рішення від 27.11.2019 №031952406 та наявності підстав для його скасування.
Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга відповідача повністю дублює відзив на позовну заяву, тобто в ній не наведено норм законодавства, які порушені чи не враховані судом першої інстанції, не спростовано викладену у рішенні суду правову позицію та не спростовано доводів позивача, які стали підставою для задоволення позову.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 лютого 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 23.06.2021.
Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна