П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 814/380/16	

Категорія:1110300000
                                                                                                                                 Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П. 
                                                                                                                                 Місце ухвалення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів             –  Бітова А. І.
                       –  Ступакової І. Г. 
при секретарі – Поварчук В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Євгройл" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Євгройл" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ "Агропромислова компанія "Євгройл" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.10.2016 №0010212204 про визначення Товариству грошового зобов`язання (штрафних (фінансових) санкцій) в розмірі 365400,00грн.
Спір між сторонами виник на підставі висновків акту перевірки про: віднесення господарських операцій, здійснених в 2014 році між позивачем і AGROIL PTE.LTD. (Сінгапур) до «контрольованих»; виникнення у Товариства у зв`язку з цим обов`язку подати звіт про контрольовані операції за 2014 рік та порушення позивачем зазначеного обов`язку, що стало підставою для винесення податкового повідомлення-рішення, з яким позивач не погодився.
Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.06.2016, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2016, позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятими судами попередніх інстанцій рішеннями, ДПІ звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. 
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.11.2016 було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2016 у справі №814/380/16.
Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області було задоволено частково.
Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.06.2016 ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28.09.2016 у справі №814/380/16 скасовано. Справу №814/380/16 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Євгройл" до Головного управління ДПС у Миколаївській області - відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Агропромислова компанія "Євгройл" подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, з`ясування не всіх обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що  товариство не зобов`язано було подавати звіт про контрольовані операції, ні довідку про обрану нерезидентом ставку податку на прибуток, оскільки господарські операції позивача не підпадають під ознаки «контрольованої», та на території держави контрагента встановлена одна ставка корпоративного податку у розмірі 17%,  а не декілька, а отже відсутній склад правопорушення передбачений п. 120.3 ст. 120 ПК України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом встановлено, що з 30.09.2015р по 06.10.2015р. відповідачем проведено невиїзну позапланову документальну перевірку Товариства з питання перевірки дотримання вимог п.39.4.2 п.39.4 ст.39 Податкового кодексу України. Результати перевірки оформлено актом від 13.10.2015 р. №424/14-03-22-04/37585864.
В акті перевірки зазначено, що в період з 1 січня по 31 грудня 2014 року ТОВ “Агропромислова компанія “Євгройл” здійснено господарські операції із продажу продукції (олія соняшникова нерафінована для харчової промисловості, макуха з насіння соняшнику) підприємству AGROIL PTE.LTD. (Сінгапур) на загальну суму 55 442,497 тис.грн. 
Республіка Сінгапур, резидентом якої є компанія AGROIL PTE.LTD., розпорядженням КМУ від 25.12.2013 р. №1042-р. в 2014 році внесена до переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні (17%, 10% та 5%). Виходячи з цього, відповідачем в акті перевірки зроблено висновок: про віднесення господарських операцій, здійснених в 2014 році між Товариством і AGROIL PTE.LTD. (Сінгапур) до “контрольованих” (на підставі пп.39.2.1.2 та пп.39.2.1.4 ПК України); виникнення у Товариства, у зв`язку з цим,обов`язку подати звіт про контрольовані операції за 2014 рік (згідно з пп.39.4.2 ПК України) та порушення Товариством зазначеного обов`язку. Вказані обставини послугували підставою для застосування відповідачем до позивача відповідальності, передбаченої п.120.3 Податкового кодексу (штраф), про що винесено податкове повідомлення-рішення від 30.10.2015 р. № 0010212204.
Позивач, не погоджуючись з зазначеними рішеннями контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його скасувати.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що  довідка, яка б відповідала вимогам, наведеним у підпункті 39.2.1.3 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, позивачем до Державної фіскальної служби України не подавалась, відтак підстави для звільнення суб`єкта господарювання від обов`язку щодо подання Звіту про контрольовані операції за 2014 рік відсутні, а тому прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.
Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з підпунктами  16.1.3,  16.1.7  пункту  16.1  статті  16 Податкового кодексу України  платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Пунктом другим розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення податкового контролю трансфертним ціноутворенням" від 28.12.2014 №72-VII, який набрав чинності з 01.01.2015, встановлено, що звіт про контрольовані операції за 2014 рік подається до 01 травня 2015 року і формується з урахуванням норм  статті 39 Податкового кодексу України, у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року.
Положеннями підпункту 39.2.1  пункту  39.2  статті  39 Податкового кодексу України  (у редакції Закону чинного на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для цілей цього Кодексу  контрольованими операціями є, зокрема, господарські операції, однією із сторін яких є нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні, або який сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) за ставкою на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні. Перелік таких держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України. Цей перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, публікує щороку в офіційних друкованих виданнях та на офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок публікується протягом трьох місяців з моменту такої зміни.
Відповідно до підпункту  39.2.1.4  підпункту  39.2.1  пункту  39.2  статті  39 Податкового кодексу України господарські операції, передбачені у підпунктах 39.2.1.1 і 39.2.1.2 цієї статті, визнаються контрольованими за умови, що загальна сума таких операцій платника податків з кожним контрагентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.
Підпунктом  39.4.2  пункту  39.4  статті  39 Податкового кодексу України  (у редакції, що діяла до 01 січня 2015 року), на який посилається податковий орган як на підставу спірного податкового повідомлення-рішення, встановлено, що платники податків (крім Національного банку України), які протягом звітного періоду здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, до 1 травня року, наступного за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.
Згідно з підпунктом  39.2.1.3  підпункту  39.2.1  пункту  39.2  статті  39 Податкового кодексу України у разі коли в державі (на території) реєстрації такого нерезидента встановлено більше ніж одну ставку податку на прибуток (корпоративного податку), платником податку подається довідка (або її нотаріально засвідчена копія), що підтверджує обрану нерезидентом ставку податку на прибуток (корпоративного податку), встановлену у державі його реєстрації, до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує податкову і митну політику, у строки, визначені підпунктом 39.4.2 цієї статті для подання звіту про контрольовані операції.
З аналізу положень законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, вбачається, що  платник податків зобов`язаний подати або звіт про контрольовані операції (у разі якщо операція підпадає під ознаки “контрольованої” згідно з пп.39.2.1.2 ПК України), або довідку згідно п.39.2.1.3 ПК України - якщо в країні реєстрації нерезидента встановлено більш ніж одну ставку податку на прибуток, а нерезидент сплачує податок на прибуток за ставкою, що менш ніж на 5 відсоткових пунктів нижче ставки, встановленої  в Україні
Наявність у резидента обов`язку щодо подання Звіту про контрольовані операції за 2014 рік обумовлена наявністю сукупності обставин, а саме: однією з сторін таких операцій має бути нерезидент, зареєстрований у державі (на території), в якій ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні, або який сплачує податок на прибуток (корпоративний податок) за ставкою на 5 і більше відсоткових пунктів нижчою, ніж в Україні; загальна сума операцій платника податків з кожним контрагентом-нерезидентом дорівнює або перевищує 50 мільйонів гривень (без урахування податку на додану вартість) за відповідний звітний календарний рік.
Законодавчо визначеною підставою звільнення особи від обов`язку подання такого Звіту є надсилання суб`єктом господарювання довідки до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує податкову і митну політику, за умови, що в державі (на території) реєстрації такого нерезидента встановлено більше ніж одну ставку податку на прибуток (корпоративного податку). 
Форма довідки Податковим кодексом України не передбачена. Така довідка має бути видана компетентним органом іншої країни (наприклад, податковим органом чи Міністерством фінансів) і належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України. Водночас законодавець визначив вимоги, які висуваються до змісту такої довідки та строки її подання. Інформація, наведена в довідці, має підтверджувати обрану нерезидентом ставку податку на прибуток (корпоративного податку), а сама довідка повинна подаватися до уповноваженого органу у строки, визначені підпунктом 39.4.2 цієї статті для подання звіту про контрольовані операції, тобто до 01 травня року, наступного за звітним.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що довідка, яка б відповідала вимогам, наведеним у підпункті 39.2.1.3 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, позивачем до Державної фіскальної служби України не подавалась, відтак суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що підстави для звільнення суб`єкта господарювання від обов`язку щодо подання Звіту про контрольовані операції за 2014 рік відсутні.
При цьому колегія суддів зазначає, що перелік держав (територій), в яких ставка податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижче, ніж в Україні затверджується Кабінетом Міністрів України. Цей перелік держав (територій) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, публікує щороку в офіційних друкованих виданнях та на офіційному веб-сайті із зазначенням ставок податку на прибуток (корпоративний податок). Інформація про зміну ставок публікується протягом трьох місяців з моменту такої зміни.
Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку держав (територій), у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні" від 25.12.2013 №1042-р республіка Сінгапур включена до переліку держав, у яких ставки податку на прибуток (корпоративний податок) на 5 і більше відсоткових пунктів нижчі, ніж в Україні (17%, 10%, 5%). 
Отже, на території республіки Сінгапур встановлено більше ніж одну ставку податку на прибуток (корпоративного податку).
Водночас, апелянт зазначає, що та на території держави контрагента встановлена одна ставка корпоративного податку у розмірі 17%,  а не декілька, посилаючись як і при поданні позову на листи AGROIL PTE.LTD. та повідомлення зареєстрованої у Республіці Сінгапур, Закритої акціонерної компанії ELTOMA (SINGAPURE) PTELIMITED, від 28.04.2016р., посвідчене 03.05.2016р. заступником голови Академії права Сінгапура щодо особливостей податкового статусу у Сінгапурі. 
Проте, колегія суддів не приймає такі доводи апелянта до уваги та зазначає. що судом першої інстанції правомірно зазначено, що вищезазначені листи та повідомлення не можуть слугувати належними документами для з`ясування питання чи підпадає операція під ознаки контрольованої, як такі що складені не компетентним органом, ці документи не підпадають під поняття – належно оформлена довідка, оскільки  довідка має бути видана компетентним органом іншої країни – наприклад податковим органом чи Міністерством фінансів і належним чином легалізована. Також довідка має бути подана у строки, визначені пп.39.4.2 ПК України для подання звіту про контрольовані операції, тобто до 01.05.2015р. 
З підстав викладених вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем правомірно не взяв до уваги зміст вищезазначеного листа AGROIL PTE.LTD. та повідомлення зареєстрованої у Республіці Сінгапур, Закритої акціонерної компанії ELTOMA (SINGAPURE) PTELIMITED, оскільки позивач такий лист надіслав до Державної податкової служби України поза межами строків, визначених підпунктом 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України та такі листи не є належно оформленими.
Отже, приймаючи оскаржуване рішення контролюючий орган діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень, а тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи ж апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції було надано належну правову оцінку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає,  що  суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи вище викладені обставини у справі, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія "Євгройл" залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
  Повний текст постанови складено та підписано 16 червня 2021року.

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                    А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                    І. Г. Ступакова