ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року	Львів	Справа № 570/1471/21 пров. № А/857/9993/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Бруновська Н.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І. 

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2021 року (головуючий суддя Сидоренко С.М., м. Рівне) у справі № 570/1471/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

08.04.2021 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2021 року адміністративний позов повернуто позивачу разом з усіма доданими до нього документами.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права просив скасувати ухвалу суду першої інстанції. В апеляційній скарзі зазначає, що являється учасником бойових дій, а тому він звільнений від сплати судового збору.
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі ст. 294 та 312 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позивачем не усунуто.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які стали підставою для прийняття оскаржуваної ухвали.
12.04.2021 року ухвалою Рівненського районного суду даний адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. На виконання ухвали суду, представник позивача подав адміністративний позов у новій редакції, вказавши другим відповідачем старшого інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Ойцюся Василя Олексійовича. Однак судовий збір позивач не сплатив та квитанцію про сплату судового збору до адміністративного позову не додав, вказавши, що він звільняється від сплати судового збору, згідно п.13 ч.1  ст. 5 Закону України "Про судовий збір", оскільки він є учасником бойових дій, на підтвердження даного факту додав копію посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 22 липня 2020 року.
Вимогами ч. 2  ст. 132 КАС України  встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 169 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.
Відповідно до п. 13 ч. 1  ст. 5 Закону України «Про судовий збір»  від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, як свідчить позиція суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (стаття 320 КАС України).
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому її слід скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст.  308,  311,  312,  315,  320,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 19 квітня 2021 року у справі № 570/1471/21 – скасувати та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	І. І. Запотічний