ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 915/165/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Богатиря К.В., Мишкіної М.А. 

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
Представники сторін в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт»
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2021 про заміну стягувача у наказі правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес»
по справі №915/165/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» 
про стягнення 296435,93 грн,

суддя суду першої інстанції - О.Г. Смородінова
місце ухвалення рішення: м. Миколаїв, Господарський суд Миколаївської області
Повний текст рішення складено 24.02.2021. 

ВСТАНОВИВ:

10.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з заявами:
- про заміну правонаступником у наказі, що виданий 05.01.2021 Господарським судом Миколаївської області по справі № 915/165/20, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» суми коштів у розмірі 265801,24 грн, з яких 198896,90 грн – основна сума боргу, 46574,37 грн     – пеня, 10194,33 грн – три проценти річних, 10135,64 грн – інфляційні втрати, а також 4236,66 грн судового збору, стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес»;
- про заміну правонаступником у наказі, що виданий 05.01.2021 Господарським судом Миколаївської області по справі № 915/165/20, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5939,14 грн, стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес».
В обґрунтування поданих заяв товариство зазначає, що 10.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» укладено договір № 1/21 про відступлення права вимоги.
11.02.2021 заявником додатково надано суду докази направлення копій вказаних заяв на адреси інших учасників справи.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2021 у справі №   915/165/20 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» б/н від 10.02.2021 (вх. № 2099/21) та б/н від 10.02.2021 (вх. № 2099/21) про заміну стягувача у наказах правонаступником у справі № 915/165/20 задоволено.
Здійснено процесуальне правонаступництво у справі № 915/165/20, замінивши стягувача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» його правонаступником – Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2021 у справі № 915/165/20, виданого на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2020 та постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі №    915/165/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» 265    801,24    грн, з яких 198    896,90 грн – основна сума боргу, 46    574,37 грн – пеня, 10    194,33 грн – три проценти річних, 10135,64    грн – інфляційні втрати, а також 4236,66    грн судового збору (з урахуванням ухвали Господарського суду Миколаївської області від 04.02.2021 про виправлення помилки в наказі).
Здійснено процесуальне правонаступництво у справі № 915/165/20, замінивши стягувача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» його правонаступником – Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» у виконавчому провадженні при примусовому виконанні наказу Господарського суду Миколаївської області від 05.01.2021 у справі № 915/165/20, виданого на виконання додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2020 у справі №   915/165/20 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5939,14 грн.
Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2021 в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» про заміну стягувача у наказах правонаступником у справі № 915/165/20 відмовити. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник вважає, що процесуальне правонаступництво можна визначити як заміну сторони чи третьої особи у спірних або встановлених судом правовідносинах внаслідок зміни суб`єктів права або обов`язку в матеріальних правовідносинах. Тобто, спочатку має відбутися зміна у матеріальних відносинах, щодо яких розглянутий спір, а потім, як наслідок, здійснене процесуальне правонаступництво.
За твердженням скаржника, з аналізу ст.ст. 512, 513, 514 ЦК України та змісту рішення господарського суду Миколаївської області від 23.06.2020 та постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 вбачається, що право вимоги у первісного кредитора - ТОВ «Івеко-Буд» виникло за договором підряду від 26.06.2018. Саме цій договір є основним в розумінні ст. 512 ЦК України та таким, відносно якого може бути укладений договір про відступлення права вимоги.
Проте, як вбачається з умов Договору про відступлення права вимоги від 10.02.2021 первісний кредитор не відступив (не передав) права вимоги саме у зобов`язанні за Договором підряду від 26.06.2018р., якій був предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанції, тобто договірна заміна сторони у матеріальних правовідносинах не відбулась, що виключає здійснення процесуального правонаступництва та заміну сторони у виконавчому проваджені.
Крім того, скаржник зазначає, що доказів сплати грошових коштів за відступлення права вимоги в сумі 27597,70 гривень (ціни договору про відступлення прав вимоги № 1/21 від 10.02.2021р.) заявником не надано.
Позиція Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» відповідно до відзиву на апеляційну скаргу.
07.04.2021 до суду апеляційної інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому Товариство зазначає, що ТОВ «Івеко-Буд»  та ТОВ «Юридична фірма «Право на бізнес» скористались своїм правом, передбаченим чинним законодавством, на укладення договору про відступлення права вимоги та заміну кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до п. 5. 1. Договору, він набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Згідно з п. 2.2. Договору оплата коштів, передбачених п. 2.1. Договору, здійснюється Новим кредитором протягом 200 (двохсот) банківських днів з моменту укладення Договору.
Таким чином, здійснення оплати ніяк не впливає на факт набрання чинності Договором.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
05.03.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2021.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів: Мишкіної М.А., Поліщук Л.В. що підтверджується витягом з протоколу розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №   915/165/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південо – західного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 доручено господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи № 915/165/20 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Стивідорна компанія «Агроконтракт» до надходження матеріалів даної справи з господарського суду Миколаївської області. 
18.03.2021 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
У зв`язку з перебуванням судді Поліщук Л.В. у відпустці з 22.03.2021, розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 74 від 22.03.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., судді: Богатир К.В., Мишкіна М.А. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2021 у справі № 915/165/20.
Призначено справу № 915/165/20 до розгляду на 20.04.2021 о 12:30 год.
Представники сторін в судове засідання не з`явився. 
Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.
Рішенням від 23.06.2020 у справі №   915/165/20 Господарський суд Миколаївської області частково задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт»; стягнув з відповідача на користь позивача 282   449,23 грн, з яких 198   896,90 грн – основна сума боргу, 63   222,36 грн – пеня, 10   194,33 грн – три проценти річних, 10135,64 грн – інфляційні втрати, а також 4236,66 грн судового збору; в задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 13     652,48 грн та трьох процентів річних у сумі 334,22 грн відмовив позивачу.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2020 у справі №915/165/20 було змінено в частині стягнення суми пені; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» 46574,37 грн пені; в решті рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2020 у справі №915/165/20 залишено без змін.
Рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2020 у справі №   915/165/20, з урахуванням змін внесених постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020, набрало законної сили 23.12.2020.
На виконання вказаного рішення 05.01.2021 судом видано відповідні накази.
10.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» укладено договір № 1/21 про відступлення права вимоги, відповідно до предмету якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд», як первісний кредитор, передає належне йому право вимоги на підставі рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2020, додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2020, постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020, з урахуванням ухвали Господарського суду Миколаївської області від 04.02.2021 про виправлення помилки у виконавчому документі, по справі № 915/165/20 (далі – Основне Зобов`язання), а Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес», як новий кредитор, приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору за Основним Зобов`язанням (п.1.1).
За умовами наведеного договору:
- під правом вимоги, передбаченим п. 1.1. Договору, слід розуміти, крім іншого, право вимоги суми коштів у розмірі 275977,04 грн, з яких 198896,90 грн – основна сума боргу, 46574,37 грн – пеня, 10194,33 грн – три проценти річних, 10135,64 грн – інфляційні втрати, 5939,14 грн – витрати на професійну правничу допомогу адвоката, 4236,66 грн – судовий збір (п. 1.2);
- новий кредитор, з дня набрання чинності Договором відповідно до п. 5.1. Договору, займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Основного Зобов`язання в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору (п.     1.3);
- за передане право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» за Основним Зобов`язанням Новий кредитор сплачує Первісному кредитору суму у розмірі 27597,70 грн (п. 2.1);
- оплата коштів, передбачених п. 2.1. Договору, здійснюється Новим кредитором протягом 200 банківських днів з моменту укладення Договору (п. 2.2);
- даний Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 5.1).
Вказаний договір скріплений підписами та печатками обох сторін.
На підставі вищевикладеного, з посиланням на приписи статей 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, ст. 52, 334 Господарського процесуального кодексу України Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з заявами б/н від 10.02.2021 (вх. № 2099/21) та б/н від 10.02.2021 (вх. № 2099/21) про заміну стягувача у наказах правонаступником.
Здійснюючи заміну стягувача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» його правонаступником – Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес», місцевий господарський суд зазначив, що заявником доведено суду та підтверджено належними і допустимими доказами факт набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» права вимоги до відповідача у даній справі.
Разом з тим, судова колегія апеляційної інстанції не може погодитись із вищевказаною позицією суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження», який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
Відповідно до частини першої статті 52 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно зі статтею 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Таким чином, передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження (постанова Верховного Суду від 23.07.2019 № 905/1976/16).
Водночас підставою заміни учасника процесуальних правовідносин є факт набуття таким учасником відповідних прав, у даному випадку кредитора, у матеріальних правовідносинах.
Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.02.2019 у справі №   910/16109/14.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, як передбачено статтею 11 ЦК України.
За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Частинами 1, 3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.
При цьому, слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Наявність же судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 913/53/16, від 05.04.2018 у справі № 923/607/16 та від 05.07.2018 у справі № 913/945/16.
За змістом статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Як зазначено вище, 10.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» укладено договір № 1/21 про відступлення права вимоги, відповідно до предмету якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд», як первісний кредитор, передає належне йому право вимоги на підставі рішення Господарського суду Миколаївської області від 23.06.2020, додаткового рішення Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2020, постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020, з урахуванням ухвали Господарського суду Миколаївської області від 04.02.2021 про виправлення помилки у виконавчому документі, по справі № 915/165/20 (далі – Основне Зобов`язання), а Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес», як новий кредитор, приймає право вимоги, що належить Первісному кредитору за Основним Зобов`язанням (п.1.1).
Відповідно до п. 3.1.3 Первісний кредитор зобов`язаний передати кредитора усі необхідні документи, які засвідчують права, що передаються, в термін до « 11» лютого 2021 року та інформацію яка важлива для їх здійснення.
          Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
          Проте, здійснивши оскаржуваною ухвалою заміну стягувача у справі – Товариства з обмеженою відповідальністю «Івеко-Буд» на його правонаступника – Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес», місцевий господарський суд при дослідженні договору відступлення права вимог не перевірив реальності його виконання.
Так, доказами прав нового кредитора у зобов`язанні є первинні документи, які засвідчують права, що передаються, та інформація, яка є важливою для їх здійснення.
Договір уступки права вимоги є реальним договором, тому право вимоги виникає і може бути визнано судом лише після передачі документів (як майна) про право вимоги.
Новий кредитор може доводити своє право вимоги лише фізично маючи у себе документи, підтверджуючі право вимоги, як матеріальні докази цього права. Без первісних документів, що підтверджують право вимоги таке право вимоги не може бути визнане судом.
Отже, правонаступник повинен доводити своє право вимоги лише фізично маючи у себе оригінали документів про право вимоги, як докази наявності матеріального права. Без наявності цих документів право вимоги у правонаступника відсутнє.
В той же час, колегією суддів встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення повного виконання Договору відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували передачу документів (як майна) які засвідчують права, що передаються.
Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» у задоволенні заяви про заміну стягувача у наказі правонаступником.
Висновки апеляційного господарського суду:
Стаття 277 ГПК України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
1. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3)    невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або    неправильне застосування норм матеріального права.
У даному випадку ухвалу було прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, при невідповідності висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, обставинам справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2021 по справі №915/165/20 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» б/н від 10.02.2021 (вх. № 2099/21) та б/н від 10.02.2021 (вх. № 2099/21) про заміну стягувача у наказах правонаступником у справі № 915/165/20.          Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес».

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт»- задовольнити. 
Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2021 у справі №   915/165/20 – скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» б/н від 10.02.2021 (вх. № 2099/21) та б/н від 10.02.2021 (вх. № 2099/21) про заміну стягувача у наказах правонаступником у справі № 915/165/20 – відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Право на бізнес» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. – за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
Видачу наказу доручити Господарському суду Миколаївської області.      
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 21.04.2021.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          М.А. Мишкіна 

Суддя                                                                                          К.В. Богатир