ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 607/5615/17
адміністративне провадження № К/9901/35233/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 607/5615/17
за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито 
за касаційною скаргою Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області
на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2017 року
(ухвалену у складі головуючого судді Сливки Л.М.)
та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року
(постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Багрія В.М., суддів: Рибачука А.І., Старунського Д. М.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
УСТАНОВИВ
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, у якому просив визнати дії неправомірними та зобов`язати вчинити дії.
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 він пропрацював на посадах державної служби більше 20 років. 30 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення йому пенсії державного службовця відповідно до порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622, додавши до заяви (крім трудової книжки) довідку про розмір посадового окладу працюючого державного службовця тієї посади, яку займав (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років державного службовця) від 30 січня 2017 року №01-4/85 та довідку про інші складові заробітної плати з травня 2016 року, з яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 30 січня 2017 року №01-4/86, виданих департаментом економічного розвитку і торгівлі Тернопільської обласної державної адміністрації, довідку департаменту агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації від 26 січня 2017 року №01-115/1.2.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.08 червня 2017 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - задовольнити
Визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889 від 10 грудня 2015 року, оформлену протоколом №21 від 21 березня 2017 року засідання комісії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, для розгляду питань, пов`язаних з призначенням пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» та у відповідності до спеціальних законів.
Зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 08 червня 1979 року по 31 січня 1985 року на посаді заступника головного бухгалтера централізованої бухгалтерії обласних міжколгоспних організацій Тернопільського обласного управління сільського господарства обласного виконавчого комітету, з 01 лютого 1985 року по 02 січня 1986 року, з 02 січня 1986 року по 06 грудня 1989 року на посаді провідного економіста у Тернопільському обласному агропромисловому комітеті, з 07 грудня 1989 року по 31 липня 1991 року на посаді головного (провідного) спеціаліста у Раді агропромислових формувань Тернопільської області, до стажу державної служби та призначити ОСОБА_1 пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» №889 від 10 грудня 2015 року, з 30 січня 2017 року.
Звернути до негайного виконання постанову в частині виплати пенсії в межах платежу за один місяць.
Зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області в двадцятиденний строк після набрання постановою законної сили надати звіт про виконання постанови суду.
Стягнути з Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області,   за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень,   в користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 гривень.
4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач протиправно не зарахував періоди роботи ОСОБА_1 з 08 червня 1979 року по 31 липня 1991 року при визначені трудового стажу для призначення пенсії державного службовця.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5.   31 серпня 2017 року Львівський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області залишити без задоволення.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2017 року у справі № 607/5615/17 залишити без змін.
6. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що у відповідності до положень підпункту 21 пункту 2 Розділу ІІ Типового положення про службу управління персоналом державного органу, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 03 березня 2016 року, Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України не наділене повноваженнями щодо зарахування чи не зарахування окремих періодів роботи позивача до стажу державної служби.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.18 вересня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області.
У касаційній скарзі скаржник просить постанову   Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі № 607/5615/17 скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. 
У касаційній скарзі відповідач стверджує, що з огляду на перелічене ним нормативне правове регулювання спірних правовідносин, у нього відсутні підстави для зарахування до стажу державної служби спірних періодів праці позивача.
8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою   Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на постанову   Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі № 607/5615/17.
9. 20 листопада 2017 року до Вищого адміністративного суду України від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу.
10. 06 березня 2018 року справу передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду.
11. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2018 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Гімона М. М., суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 18 червня 2019 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Гімона М.М., було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від  12 травня 2021 року прийнято до провадження касаційну скаргу відповідача.
14. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 13 травня 2021 року, у зв`язку з відпусткою судді Стеценко С.Г., було проведено за  допомогою автоматизованої системи заміну судді Стеценко С.Г., внаслідок таких дій для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Бучик А.Ю., Тацій Л.В.
II. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
15. Як було встановлено судами попередніх інстанцій, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 12 червня 1979, з 08 червня 1979 року по 01 лютого 1985 року позивач працював на посаді заступника головного бухгалтера централізованої бухгалтерії обласних міжколгоспних організацій Тернопільського обласного управління сільського господарства облвиконкому.
З 01 лютого 1985 року по 02 січня 1986 року позивач працював старшим економістом по обліку відділу бухобліку і звітності Тернопільського обласного управління сільського господарства облвиконкому; з 02 січня 1986 року по 13 січня 1987 року - провідним спеціалістом по організації обліку і звітності Тернопільського обласного агропромислового комітету; з 13 січня 1987 року по 03 листопада 1988 року - головним спеціалістом підвідділу обліку і звітності Тернопільського обласного агропромислового комітету; з 03 листопада 1988 року по 02 січня 1990 року - головним спеціалістом підвідділу планувального сільськогосподарського виробництва лісового і водного господарства удосконалення економічного механізму господарств Тернопільського обласного агропромислового комітету; з 02 січня 1990 року по 01 жовтня 1990 року - головним спеціалістом підвідділу загального галузевого планування Ради агропромислових формувань Тернопільської області; з 01 жовтня 1990 року по 01 серпня 1991 року - провідним спеціалістом групи зведеного і галузевого планування відділу планування і економічних зв`язків в АПК Ради агропромислових формувань Тернопільської області; з 01 серпня 1991 року по 24 червня 1992 року - провідним спеціалістом по плануванню і аналізу в галузі рослинництва планово-економічного відділу управління сільського господарства Тернопільського облвиконкому; з 24 червня 1992 року по 05 жовтня 1994 року - провідним спеціалістом з питань планування і аналізу роботи галузей апарату управління сільського господарства і продовольства Тернопільської обласної державної адміністрації; з 05 жовтня 1994 року по 21 грудня 1995 року - головним спеціалістом по економічному аналізу підвідділу економічного аналізу та прогнозування управління сільського господарства і продовольства Тернопільського облвиконкому; з 21 грудня 1995 року по 02 квітня 1996 року головним спеціалістом по економічному аналізу управління сільського господарства і продовольства Тернопільської облдержадміністрації; з 02 квітня 1996 року по 01 липня 1998 року - начальником відділу економічного аналізу та прогнозування управління сільського господарства і продовольства Тернопільської облдержадміністрації; з 01 липня 1998 року по 01 липня 1999 року - начальником відділу економіки, інвестицій, та зовнішньоекономічних зв`язків управління сільського господарства і продовольства Тернопільської облдержадміністрації; з 01 липня 1999 року по 03 вересня 2003 року - першим заступником начальника управління з питань економічного розвитку головного управління сільського господарства і продовольства Тернопільської обласної державної адміністрації; з 03 вересня 2003 року по 19 серпня 2004 року - заступником голови-начальником головного управління економіки Тернопільської обласної державної адміністрації; з 19 серпня 2004 року по 07 квітня 2005 року - начальником головного управління економіки Тернопільської обласної державної адміністрації; з 07 квітня 2005 року по 22 вересня 2005 року - першим заступником начальника головного управління економіки Тернопільської обласної державної адміністрації.
30 січня 2017 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії державного службовця.
Згідно з протоколом № 21 засідання комісії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України для розгляду спірних питань, пов`язаних з призначенням та перерахунком пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до спеціальних законів від 21 березня 2017 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії державного службовця через не зарахування до стажу державної служби періодів роботи з 08 червня 1979 року по 31 січня 1985 року, з 01 лютого 1985 року по 02 січня 1986 року, з 02 січня 1986 року по 06 грудня 1989 року, з 07 грудня 1989 року по 31 липня 1991 року. Період роботи з 02 серпня 1991 року по 22 вересня 2005 року (14 років 1 місяць 24 дні) зараховано до стажу державної служби.
Відмова відповідача мотивована тим, що оскільки стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України № 889-VII «Про державну службу» від 10 грудня 2015, обчислений на підставі записів трудової книжки, становить 14 років 1 місяць 24 дні (з 02 серпня 1991 року по 22 вересня 2005 року) та на момент звернення на посадах державної служби позивач не працював, право на призначення пенсії як державному службовцю у нього відсутнє.
Згідно з довідкою департаменту агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації від 26 січня 2017 року №01-115/1,2 починаючи з січня 1986 року органи управління сільським господарством зазнали ряд реорганізацій, в результаті чого змінювалися їх найменування.
Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1114 від 14 листопада 1985 Тернопільське обласне управління сільського господарства ліквідовано і на його базі створено Тернопільський обласний агропромисловий комітет з 02 січня 1986 року.
Згідно з постановою Ради Міністрів Української PCP від 16 жовтня 1989 року № 253 «Про вдосконалення управління в агропромисловому комплексі республіки» і рішення XV сесії Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 07 грудня 1989 Тернопільський обласний агропромисловий комітет було реорганізовано у Раду агропромислових формувань Тернопільської області.
Згідно з рішенням І сесії Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 13 травня 1991 року Рада агропромислових формувань Тернопільської області реорганізована в управління сільського господарства Тернопільського облвиконкому з 01 серпня 1991 року. З 24 червня 1992 року управління сільського господарства Тернопільського облвиконкому реорганізовано в управління сільського господарства та продовольства Тернопільської обласної державної адміністрації.
У відповідності до рішення Тернопільської обласної Ради народних депутатів від 15 липня 1994 року «Про утворення виконавчого комітету Тернопільської обласної Ради народних депутатів» та передачею новоствореному виконавчому комітету повноважень Тернопільської обласної державної адміністрації відповідно до статті 8 Закону   України від 24 червня 1994 року № 64/94-ВР «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про формування місцевих органів влади і самоврядування» управління сільського господарства та продовольства Тернопільської обласної   державної адміністрації реорганізовано в управління сільського господарства і продовольства Тернопільського облвиконкому.
Відповідно до підпункту «ї» пункту 8 Положення про обласну, Київську, Севастопольську   міську державну адміністрацію і розпорядження Президента України від 22 вересня 1995 № 234/95-РП «Про затвердження примірних переліків управлінь, відділів та інших підрозділів обласної, Київської та Севастопольської міських, районної, районної у містах Києві, Севастополі державних адміністраціях», розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 17 листопада 1995 № 106 «Про утворення управлінь Тернопільської обласної державної адміністрації і встановлення граничної чисельності працівників обласної та районних державних адміністрацій» на базі Тернопільського управління сільського господарства і продовольства облвиконкому утворено управління сільського господарства і продовольства Тернопільської обласної державної адміністрації.
Згідно з розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 03 червня 1998 № 214, управління сільського господарства і продовольства реорганізовано в управління агропромислового комплексу Тернопільської обласної державної адміністрації.
Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 28 липня 2000 № 296 управління агропромислового комплексу Тернопільської обласної державної адміністрації реорганізовано в головне управління сільського господарства і продовольства Тернопільської обласної державної адміністрації.
Згідно з дорученням голови обласної державної адміністрації від 28 липня 2005 року № 92 головне управління сільського господарства і продовольства Тернопільської обласної державної адміністрації ліквідовано і на його базі створено головне управління агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації.
Розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 26 листопада 2012 № 979-од «Про упорядкування структури обласної державної адміністрації» (зі змінами та доповненнями) головне управління агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації перейменовано в департамент агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації, який є повним правонаступником всіх попередніх формувань.
Наведене вище    підтверджується історичною довідкою управління сільського господарства і продовольства   Тернопільської обласної державної адміністрації.
У довідці про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію № 01-4/86 від 30 січня 2017, виданої департаментом економічного розвитку і торгівлі Тернопільської обласної державної адміністрації, зазначено, що ОСОБА_1       працював у вказаному департаменті. Також в цій довідці вказано заробітну плату позивача за посадою заступника директора департаменту, з якої призначено пенсію, для її перерахунку з 01 травня 2016 року, яка становить 10 149,60 грн.
12 травня 2017 року Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у Чернівецькій, Івано-Франківській та Тернопільській областях листом № 65/ТО1000-17 надало ОСОБА_1 відповідь на його звернення від 14 квітня 2017 року щодо зарахування до стажу державної служби окремих періодів його роботи. Зазначене управління інформувало позивача про те, що пунктом 8 Розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той   час законодавством.
За таких обставин, позивач не погодився з відмовою пенсійного фонду в зарахуванні до стажу державної служби певних періодів роботи позивача при вирішенні питання щодо призначення йому пенсії державного службовця та вирішив звернутися до суду за захистом своїх соціальних прав.
ІІІ.   ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
16.   Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі   статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
17.   Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.      
Предметом спору у даній справі є оцінка: наявності у позивача стажу роботи на державній службі та стажу, що може бути прирівняний до стажу державного службовця, необхідного для призначення пенсії державного службовця; правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у переведенні його на пенсію державного службовця.
Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ, який набрав чинності з 01.05.2016, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Так, згідно з частиною першою статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону , а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04 квітня    2018 року у зразковій справі № 822/524/18.
З матеріалів справи та доводів касаційної скарги вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є недостатній стаж державної служби, який полягає в незарахуванні трудового стажу позивача на посаді заступника головного бухгалтера    (з 08 червня 1979 року по 31 січня 1985 року), старшого економіста по обліку (з 01 лютого 1985 року по 02 січня 1986 року), провідного спеціаліста по організації обліку і звітності    (з 02 січня 1986 року по 06 грудня 1989 року), головного спеціаліста    (з 07 грудня 1989 року по 31 липня 1991 року).
Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року (до моменту вступу в дію Закону України «Про державну службу» № 889-VII від 10.12.2015) здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі Порядок № 283). Пунктом 5 зазначеної постанови встановлено, що обчислений відповідно до цього Порядку № 283 стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком. Додатком до Порядку затверджений перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. До стажу державної служби зараховується, зокрема, робота на посадах у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділах.
В справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 у період з 08 червня 1979 року по 31 січня 1985 року працював на посаді заступника головного бухгалтера централізованої бухгалтерії обласних міжколгоспних організацій Тернопільського обласного управління сільського господарства обласного виконавчого комітету, з 01 лютого 1985 року по 02 січня 1986 року, з 02 січня 1986 року по 06 грудня 1989 року на посаді провідного економіста у Тернопільському обласному агропромисловому комітеті, з 07 грудня 1989 року по 31 липня 1991 року на посаді головного (провідного) спеціаліста у Раді агропромислових формувань Тернопільської області.
Згідно з довідкою департаменту агропромислового розвитку Тернопільської обласної державної адміністрації від 26 січня 2017 року №01-115/1.2, починаючи з січня 1986 року органи управління сільським господарством, у яких в свою чергу був працевлаштований позивач, зазнали ряд реорганізацій, в результаті чого змінювалися їх найменування.
Наведене вище підтверджується історичною довідкою управління сільського господарства і продовольства   Тернопільської обласної державної адміністрації.
Позивач в період з 08 червня 1979 року по 31 січня 1985 року працював на посаді заступника головного бухгалтера централізованої бухгалтерії обласних міжколгоспних організацій Тернопільського обласного управління сільського господарства обласного виконавчого комітету, з 01 лютого 1985 року по 02 січня 1986 року, з 02 січня 1986 року по 06 грудня 1989 року на посаді провідного економіста у Тернопільському обласному агропромисловому комітеті, з 07 грудня 1989 року по 31 липня 1991 року на посаді головного (провідного) спеціаліста у Раді агропромислових формувань Тернопільської області.
Записи у трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджують зазначені обставини.
Таким чином з 1979 року по 2005 рік позивач працював на різних посадах одного і того ж управління, яке неодноразово змінювало свою назву, реорганізовувалося, об`єднувалося, однак кваліфікаційні вимоги до працівників, їх посадові обов`язки залишалися незмінними.
Окрім того, ці обставини підтверджуються також історичною довідкою управління сільського господарства і продовольства Тернопільської облдержадміністрації, довідкою департаменту агропромислового розвитку Тернопільської облдержадміністрації від 26 січня 2017 № 01-115/1.2.
Наведені обставини у сукупності свідчать про протиправність дій пенсійного органу, які полягають у неправомірній відмові позивачу у призначенні пенсії державного службовця. 
За таких обставин, колегія суддів КАС ВС дійшла до висновку про те, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
16. Відповідно до частини третьої   статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України   (надалі також   КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до   закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до   КАС України, внесені   Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим   Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим   Законом.
Відповідно до статті 350 КАС України  суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями   341,345,   349,   350,   355,   356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
1.Касаційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області - залишити без задоволення.
2. Постанову   Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 червня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 31 серпня 2017 року у справі № 607/5615/17- залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                    А.Ю. Бучик
                                                                                                    Л.В. Тацій