УХВАЛА

09 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/10427/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство "Центральна збагачувальна фабрика "Вуглегірська",
відповідач - Державна казначейська служба України,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної казначейської служби України за вх. №   4692/2021
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 
у складі колегії суддів: Євсікова О.О. (головуючий), Попікової О.В., Корсака В.А. 
та на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 в частині задоволених позовних вимог
у складі судді Зеленіної Н.І.
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Вуглегірська"
до Державної казначейської служби України
про стягнення 2 381 717,88 грн,

В С Т А Н О В И В:
Приватне акціонерне товариство "Центральна збагачувальна фабрика "Вуглегірська" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної казначейської служби України про стягнення 2 381 717, 88 грн. 
28.10.2020 рішенням Господарського суду міста Києва позов задоволено частково: стягнуто з Державної казначейської служби України на користь Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Вуглегірська" 1   180 987,62 грн пені за несвоєчасне здійснення переказу та 17   862,88 грн судового збору. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 1   027 459,23 грн інфляційних втрат та 173 271,03 грн трьох відсотків річних. 
31.03.2021 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/10427/19 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/10427/19 змінено, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови. Поновлено дію рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/10427/19. Повернуто до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10427/19.
30.04.2021 (згідно з поштовою відміткою на конверті) Державною казначейською службою України подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №   910/10427/19 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Також у касаційній скарзі Державною казначейською службою України заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №   910/10427/19, яке обґрунтовано тим, що 31.03.2021 проголошено вступну та резолютивну частину постанови Північного апеляційного господарського суду, 06.04.2021 складено повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду, а 13.04.2021 скаржником засобами поштового зв`язку отримано повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 (копія конверту Північного апеляційного господарського суду зі штриховим ідентифікатором № 0411634224840 додається). З урахуванням викладеного, скаржник вважає, що має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №   910/10427/19.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №   910/10427/19, Державна казначейська служба України зазначає, що є підстави для відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05.07.2017 у справі №   760/11577/15-ц та скасування рішення в цій частині, як такого, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права (п. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України).
20.05.2021 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Погребняка В.В.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. 
Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги Державної казначейської служби України, предметом касаційного оскарження визначено постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №   910/10427/19 в частині задоволених позовних вимог.
Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду 30.04.2021 постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 в частині задоволених позовних вимог у справі №   910/10427/19, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 35   429,63 грн ((1   180 987,62 грн * 1,5%) * 200%). 
Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі. Натомість у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги Державної казначейської служби України. Вказане клопотання не містить жодного обґрунтування щодо причин звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги або його відстрочення. 
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно з частиною другою цієї статті Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним, а тому у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 в частині задоволених позовних вимог у справі №   910/10427/19 Судом вирішено відмовити.
При цьому колегія суддів враховує правову позицію щодо звільнення від сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір" юридичних осіб за майновим критерієм, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18, де зазначено, що юридичні особи можуть бути звільнені судом від сплати судового збору тільки на підставі пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату.
Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. 
Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). 
З огляду на викладене, касаційна скарга Державної казначейської служби України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 в частині задоволених позовних вимог у справі №   910/10427/19 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме   - надати Суду докази сплати судового збору в сумі 35   429,63 грн.
Суд також вважає за необхідне звернути увагу Державної казначейської служби України на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.
З урахуванням недоліків допущених при підготовці касаційної скарги Державної казначейської служби України, що унеможливлюють відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку про відкладення розгляду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 в частині задоволених позовних вимог у справі №   910/10427/19.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду,   - 
У Х В А Л И В:
1. Відмовити у задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 в частині задоволених позовних вимог у справі №   910/10427/19.
2. Залишити без руху касаційну скаргу Державної казначейської служби України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2021 та на рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 в частині задоволених позовних вимог у справі №   910/10427/19.
3. Надати Державній казначейській службі України строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. 
4. Роз`яснити Державній казначейській службі України, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Суддя Верховного Суду                                                                                В. Пєсков