Ухвала       
 
22 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 678/442/16
провадження № 61-9756ск21 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
09 червня 2021 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 подали засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня                       2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року у вищевказаній справі. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Зміст касаційної скарги свідчить про відсутність клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень із зазначенням поважних причин пропуску цього строку. 
 
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
Отже, заявникам слід подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Також, відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
 
Повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).
 
Касаційна скарга підписана ОСОБА_1, а також її представником - ОСОБА_2 , проте, до касаційної скарги не додано документ, який би підтверджував повноваження ОСОБА_2 представляти у Верховному Суді інтереси ОСОБА_1 . 
 
Отже, ОСОБА_2 необхідно надати суду оформлений належним чином документ (довіреність, ордер), який підтверджує його повноваження представляти інтереси ОСОБА_1 у Верховному Суді.
 
Разом із цим, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявниками у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Крім цього, як вбачається з тексту касаційної скарги заявники оскаржують ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня                    2018 року, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду                         від 07 жовтня 2020 року. Однак, у прохальній її частині заявники не вказують, які саме судові рішення вони просять скасувати. 
 
Отже, заявникам необхідно вказати в прохальній частині касаційної скарги, які саме судові рішення ними оскаржуються з датою їх постановлення і викласти її вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статті 409 ЦПК України.
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявникам необхідно надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), уточнити прохальну частину касаційної скарги та надати її копії відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявникам можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року, рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 червня 2018 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 07 жовтня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев