ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

          09 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 804/7622/15	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді     Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                          Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,      

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційними скаргами Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року (суддя Боженко Н.В., м. Дніпро) у справі № 804/7622/15 
за позовом  ОСОБА_1  
до Державної податкової служби України, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області
про визнання протиправними та скасування наказів, - 

встановив:

16 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства доходів і зборів України в особі комісії з реорганізації Міністерства доходів і зборів України, Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в особі Комісії з реорганізації Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, визнання запису недійсним, вилучення запису, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди.
20 січня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про залучення у якості співвідповідача Міністерства юстиції України та уточнену позовну заяву, в якій просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 25.03.2015 р. №245-о про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", з моменту прийняття; 
- визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 29.04.2015 №206-о «Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 25.03.2015 №245-о "Про звільнення ОСОБА_1 " з моменту прийняття; 
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області; 
- визнати недійсним запис №39 від 29.04.2015 про звільнення із займаної посади з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", згідно п.7-2 ч.1 ст.36 КЗпП України, внесений до трудової книжки ОСОБА_1 , зобов`язавши Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області внести відповідні зміни до трудової книжки ОСОБА_1 ; 
- вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", відомості про ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України відшкодувати ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу; 
- стягнути з відповідачів солідарно на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. 
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року відмовлено позивачу задоволенні клопотання про залучення Міністерства юстиції України в якості відповідача та здійснено заміну Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області в особі Комісії з реорганізації ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на Державну податкову інспекцію у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Судом визнані протиправними та скасовані: наказ Міністерства доходів і зборів України від 25.03.15 №245-о "Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника ДПІ у Ленінському   районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади", з моменту прийняття, наказ Державної податкової інспекції у Ленінському   районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів   у Дніпропетровській області від 29.04.15 №206-о про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 25.03.15 №245-о "Про звільнення ОСОБА_1 " з моменту прийняття; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника державної податкової інспекції у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області; зобов`язано Державну фіскальну службу України виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 р. по справі №804/7622/15 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційні скарги Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної податкової інспекції у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задоволені частково. Судом скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року у справі №804/7622/15 в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Державної фіскальної служби України виплатити ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову у цій частині відмовлено, а в іншій частині оскаржувану постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 27 липня 2020 року по справі №804/7622/15 касаційні скарги ОСОБА_1 , Державної фіскальної служби України та заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про приєднання до касаційної скарги Державної фіскальної служби України - задоволені частково. Скасовано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 березня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2017 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 р. по справі №804/7622/15 суд замінив відповідачів у справі їх процесуальними правонаступниками, зокрема, замінивши Державну фіскальну службу України на Державну податкову службу України, Державну податкову інспекцію у Новокодацькому районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, а Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, в свою чергу, замінено на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
Також 08 вересня 2020 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд виніс ухвалу, якою залучив до участі у справі Міністерство юстиції України в якості третього відповідача по справі №804/7622/15.
03 листопада 2020 року представником позивача надіслано до суду першої інстанції уточнену позовну заяву, у якій позовні вимоги викладені у наступній редакції:
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України 25.03.2015 року №245-о “Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, з підстав передбачених Законом України “Про очищення влади”;
- визнати протиправним та скасувати наказ Держаної податкової інспекції у Ленінському районі  м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 29.04.2015 року № 206-о про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 25.03.2015 року № 245-о “Про звільнення ОСОБА_1 ”.
17 листопада 2020 р. представником Державної податкової служби України подано до суду клопотання про залучення в якості співвідповідачів Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Ухвалами Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 та задоволено клопотання представника Державної податкової служби України про залучення в якості співвідповідачів Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області та Державної фіскальної служби України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року позов задоволено, а саме визнані протиправними та скасовані накази Міністерства доходів і зборів України 25.03.2015 №245-о та Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 29.04.2015 №206-о.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, Державна податкова служба України оскаржили його в апеляційному порядку. 
В апеляційних скаргах скаржники, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове – про відмову позивачу у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі Головне управління ДФС у Дніпропетровській області зазначає, що  Закон України "Про очищення влади" не визнано неконституційним та він є чинним, тому застосування норм цього закону відповідачем саме до позивача було обов`язком ГУ ДФС як державного органу відповідно до положень ст. 6, ст. 19 Конституції України та на п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про очищення влади". 
У постанові №21-1115во10 від 10 квітня 2012 року Верховний Суд України зазначив, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Визнання протиправним дії, бездіяльності суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цим рішенням. Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області не є належним відповідачем у справі, оскільки ним не здійснено жодних протиправних дій та не прийнято жодних протиправних рішень стосовно ОСОБА_1 . Крім того, з урахуванням уточнених позовних вимог, Головне управління  ДФС у Дніпропетровській області у Дніпропетровській області не здійснює владні управлінські функції відносно позивача у даній справі, а тому не зможе внести відповідні зміни до його трудової книжки у зв`язку із відсутністю повноважень на вчинення такої дії. ОСОБА_1 перебував виключно на посадах Державної податкової служби. Абзацом 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1200 від 18.12.2018 встановлено, що ДПС та Держмитслужба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідних сферах діяльності. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань ДПС зареєстрована 17.05.2019.
Постановою Кабінету Міністрів України № 227 від 06.03.2019 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» затверджено, крім іншого, Положення про ДПС, відповідно до якого ДПС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 682-р від 21.08.2019 «Питання Державної податкової служби» ДПС розпочала виконання функцій і повноважень ДФС з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно вимог ст. 108 Цивільного кодексу України, пунктів 6-8 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, внаслідок реорганізації шляхом поділу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків, всіх фінансових зобов`язань, всіх кредиторів та боржників, у тому числі зобов`язань, які оспорюються сторонами, є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.
У своїй апеляційній скарзі Державна податкова служба України вказує на те, що судом першої інстанції не спростовано факт перебування ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, а також те, що зазначена посада відноситься до переліку посад, щодо яких застосовуються заборони, визначені Законом України «Про очищення влади». Наказ Міністерства доходів і зборів України від 25.03.2015 №245-о прийнято в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Скаржник зазначає, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів і доказів, поданих сторонами. Суд першої інстанції зазначених приписів не врахував та не з`ясував  належним чином питання правонаступництва щодо реорганізованих Міністерства доходів і зборів України та Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. У справі №804/7622/15 брали участь чотири відповідача, однак суд, ухвалюючи рішення, не зазначив, який з них є належним відповідачем і правомочний скасувати оскаржувані накази.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 (далі - Постанова № 1200) утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Згідно до п. 2 цієї постанови Державна податкова служба є правонаступником майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Відповідно до висновків Верховного Суду щодо правосуб`єктності ДФС та її територіальних органів, зазначених у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №826/9815/18, при переході від одного суб`єкта до іншого обов`язку, який не стосується визначеної законом адміністративної компетенції (функцій) суб`єкта владних повноважень, а виникає на підставі рішення суду, з трудових відносин, заміна сторони має відбуватись в порядку універсального правонаступництва у разі фактичного вибуття сторони (внесення запису про припинення, ліквідацію юридичної особи в ЄДР). Спірні відносини у даній справі не стосуються фактичного переходу адміністративної компетенції (функцій) ДФС України до ДПС України, а публічне (компетенційне) правонаступництво між вказаними органами не має правового значення у справі №804/7622/15. Відповідно до статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про її припинення.
Отже, Державна фіскальна служба України, так само як і Головне управління ДФС у Дніпропетровській області, які згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є припиненими, продовжують здійснювати повноваження, а тому наділені адміністративною процесуальною правосуб`єктністю у розумінні ст. 4 КАС України.
Від позивача до апеляційного суду відзиви на апеляційні скарги відповідачів не надходили, що не перешкоджає розгляду справи.
У судовому засіданні представники Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вимоги апеляційних скарг відповідачів підтримали, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове – про відмову позивачу у задоволенні позову.
Представник позивача проти задоволення апеляційних скарг Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України заперечував та просив залишити рішення суду першої інстанції без мін. 
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 24 липня 2013 року ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області.
Відповідно до наказу Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 23.07.2013 №20-д ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 24 липня 2013 року по 21 січня 2016 року включно.
24 лютого 2015 року Державна фіскальна служба України прийняла наказ №117 «Про початок проведення перевірки відповідно до Закону України “Про очищення влади” стосовно посадових і службових осіб Міндоходів». Відповідно до означеного наказу керівникам (головам комісії з реорганізації) територіальних органів Міндоходів, спеціалізованого департаменту (органу) було наказано, зокрема, забезпечити доведення вказаного наказу в день його видання до відома осіб, зазначених у пунктах 1.2-1.4 пункту 1 цього наказу; інформацію про ознайомлення направити до Департаменту персоналу; надати особисто та забезпечити надання особами, зазначеними у пунктах 1.2.-1.4. пункту 1 цього наказу до Департаменту персональну власноручно написаних заяв за формою, визначеною у додатках 1 або 2 «Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частиною третьою і четвертою статті 1 Закону України “Про очищення влади”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014.
Позивач належить до категорії осіб, визначених у пункті 1.3 вказаного наказу.
Відповідно до акта Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 25.02.2015 №1 у телефонній розмові завідувач сектору персоналу ОСОБА_2 повідомила позивача про необхідність надання у письмовій формі заяву за формою 1 або 2 відповідно до «Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 закону України “Про очищення влади”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014, декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік. 
07 березня 2015 року позивачу направлено лист №3963/7/04-067-04-035 від 27.02.2015 за підписом голови Комісії з реорганізації ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, заступника начальника ДПІ Золотухіної Н.І., яким позивача повідомлено про необхідність надання власноруч написаної заяви за формою 1 або 2 відповідно до «Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 закону України “Про очищення влади”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014, декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, що підтверджується фіскальним чеком від 07.03.2015. Зазначений лист 07.04.2015 було повернуто відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Наказом Міністерства доходів і зборів України № 245-о від 25.03.2015 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» № 1682-VII від 16.09.?2014.
15 квітня 2015 року ОСОБА_1 надіслав голові комісії з реорганізації Міндоходів ОСОБА_3 заяву про проведення перевірки із повідомленням про те, що заборони, визначені ч. 3 або ч. 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» № 1682-VII від 16.09.2014 до позивача до позивача не застосовуються.
Листом Державної фіскальної служби України №3862/К/99-99-0401-02-14 від 27.04.2015 про розгляд вищевказаної заяви позивачу повідомлено, що згідно з наказом ДФС №117 від 29.02.2015 “Про початок перевірки відповідно до Закону України “Про очищення влади” стосовно посадових і службових осіб Міндоходів” з 12 березня 2015 року розпочато перевірки стосовно керівників, їх перших заступників та заступників керівників територіальних органів Міндоходів у Дніпропетровській області. Листом ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 1742/8/04-36-04-24 від 16.03.2015 повідомлено, що станом на 16.03.2015 заяви про проведення перевірки від ОСОБА_1 не надходило.
Відповідно до наказу ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 29.04.2015 №206-о “Про оголошення наказу Міндоходів №245-о від 25.03.2015 «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено 29.04.2015 з посади заступника начальника державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» № 1682-VII від 16.09.2014.
Не погоджуючись із вказаними наказами, позивач звернувся до суду за захистом за захистом своїх прав.
Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржених наказів Міністерства доходів і зборів України від 25.03.2015 №245-о та ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 29.04.2015 №206-о, оскільки: розміщення на веб-сайті відповідного наказу про початок проведення перевірки не є передбаченим законодавством належним способом і порядком доведення до відповідної особи вимог щодо подання відповідної заяви; позивача не було належним способом повідомлено про початок проведення перевірки, а тому, як наслідок, позивач не мав можливості подати відповідну заяву для проходження люстраційної перевірки.
Суд апеляційної інстанції частково погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 7-2 частини першої статті 36 КЗпП України встановлено, що підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені Законом України “Про очищення влади”.
Закон України “Про очищення влади” (далі - Закон №1682-VII) визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.
Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1682-VII очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.
Перелік посадових осіб щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) визначений у ст. 2 Закону №1682-VII.
Статтею 4 Закону №1682-VII встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону. Заява подається не пізніше ніж на десятий день із дня початку проведення перевірки у відповідному органі, на підприємстві згідно з планом проведення перевірок, затвердження якого передбачено пунктом 3 частини другої статті 5 цього Закону.
Неподання заяви у строк, передбачений частиною другою цієї статті, є підставою для звільнення особи із займаної посади не пізніш як на третій день після спливу строку на подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 Закону №1682-VII.
Відповідно до п. 4 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України “Про очищення влади”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 563 (далі – Порядок №563), організація проведення перевірки покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка (далі - керівник органу або керівник державної служби), або на керівника державної служби в державному органі, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої проводиться перевірка (далі - керівник державної служби).
Відповідно до пунктів 5, 8 Порядку № 563 керівник органу або голова суду згідно з планом проведення перевірок, затвердженим Кабінетом Міністрів України, приймає рішення про початок проведення перевірки у відповідному органі (далі - початок проведення перевірки в органі), в якому встановлює дату початку проведення перевірки, а також визначає відповідальними за проведення перевірки службу управління персоналом чи інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний структурний підрозділ).
Особа, яка підлягає перевірці, зобов`язана у десятиденний строк з дня початку проведення перевірки в органі подати до відповідального структурного підрозділу власноручно написану заяву (далі - заява) про те, що до неї не застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 1 або про те, що до неї застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, про згоду на проходження перевірки та оприлюднення відомостей щодо неї за формою згідно з додатком 2.
Згідно із пунктом 10 Порядку №563 повідомлення особою, яка підлягає перевірці, в заяві про те, що до неї застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону, або неподання нею заяви у строк, зазначений у пункті 8 цього Порядку, є підставою для звільнення особи з посади, що вона обіймає, не пізніш як на третій день після подання такої заяви або закінчення строку подання заяви та застосування до неї заборони, передбаченої відповідно частиною третьою або четвертою статті 1 Закону.
Законом №1682-VII не встановлено певного способу доведення до осіб рішення про початок проведення перевірки в органі.
Згідно змісту пункту 6 Порядку №563 рішення про початок проведення перевірки в органі оприлюднюється в день його прийняття на офіційному веб-сайті органу, в якому проводиться перевірка, та в той самий день доводиться відповідальним структурним підрозділом такого органу до відома осіб, які підлягають перевірці.
Таким чином, відповідно до положень Порядку №563 інформація про проведення перевірки доводиться особисто до посадової особи шляхом вчинення активних дій відповідальними особами такого органу. Розміщення на веб-сайті відповідного наказу про початок проведення перевірки не є передбаченим законодавством належним способом і порядком доведення до відповідної особи вимог щодо подання відповідної заяви.
Наказом Державної фіскальної служби України № 117 від 24 лютого 2015 року  оголошено про початок проведення перевірки відповідно до Закону України “Про очищення влади” стосовно посадових і службових осіб Міндоходів. Початок проведення перевірки стосовно керівників, їх перших заступників та заступників керівників територіальних органів Міндоходів у Дніпропетровській області визначені відповідно до п.п. 1.3.1 Наказу - з 12 березня 2015 року. Керівники (голови комісій з реорганізації) територіальних органів Міндоходів зобов`язувались забезпечити доведення цього наказу в день його видання до відома осіб, зазначених у пунктах 1.2-1.4 пункту 1 цього наказу. Інформацію про ознайомлення зобов`язано направити до Департаменту персоналу. Також керівники зобов`язувались цим наказом забезпечити надання особам, зазначеним у пунктах 1.2-1.4 пункту 1 наказу, до Департаменту персоналу власноручно написаних заяв за формою, визначеною у додатках 1 або 2 Порядку.
Зважаючи на те, що позивач належить до категорії осіб, визначених у пункті 1.3 Наказу, керівник територіального органу Міндоходів мав довести до його відома наказ Державної фіскальної служби України № 117 від 24 лютого 2015 року  в день його видання -  24 лютого 2015 року та забезпечити надання до Департаменту персоналу власноручно написаної позивачем заяви не пізніше ніж на десятий день з дня початку проведення перевірки – до 21 березня 2015 року.
Державною податковою інспекцією у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до суду першої інстанції наданий Акт № 1 від 25 лютого 2015 року, складений про те, що 25.02.2015 року ОСОБА_1 у телефонному режимі був повідомлений про особисте ознайомлення під підпис з вимогами про надання у письмовій формі заяви за формою 1 або 2 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України “Про очищення влади”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014, оригіналу та копії декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік. В Акті зазначено, що ОСОБА_1 повідомив про неможливість ознайомлення із дорученням та подачі заяви через перебування за межами Дніпропетровської області. 
Крім того, відповідачами надана копія листа № 3963/7/04-067-04-035 від 27.02.2015, адресованого ОСОБА_1 головою Комісії з реорганізації ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області, заступником начальника ДПІ ОСОБА_4 , про необхідність надання власноруч написаної заяви за формою 1 або 2 до Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 закону України “Про очищення влади”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 563 від 16.10.2014, та надати декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, та надано фіскальний чек про відправлення даного листа від 07.03.2015. Однак, означений лист 07.04.2015 повернувся у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Судом першої інстанції встановлено та не спростовано відповідачами, що у період із 17.10.2014 по 23.04.2015 ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , рекомендована кореспонденція не вручалася. Вказані відомості підтверджуються листом Державної адміністрації зв`язку УДППЗ Укрпошта №5-06-3093 від 05.05.2015, наданого ОСОБА_1 у відповідь на заяву від 24.04.2015. Документи, на які відповідачі посилаються в обґрунтування правомірності своїх дій, не містять інформації про дату початку проведення перевірки, від якої відбувається відлік десятиденного строку на подачу заяв, після спливу якого особа підлягає звільненню.
Інших належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів щодо правомірності прийняття наказів відповідачами не надано.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскаржених позивачем наказів №245-о від 25.03.2015 та №206-о від 29.04.2015, оскільки ОСОБА_1 не було належним способом повідомлено про початок проведення перевірки, внаслідок чого він не мав можливості подати відповідну заяву для проходження перевірки.
Щодо доводів скаржників про те, що вони не є належними відповідачами у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до матеріалів справи спірні накази у справі були прийняті Міністерством доходів і зборів України та Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області. Нарахування та виплату заробітної плати, запис про звільнення позивача були здійснені Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Згідно з пунктом 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1074 від 20.10.2011, права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу.
Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 №160 "Про утворення Державної фіскальної служби" утворено Державну фіскальну службу як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України, реорганізувавши Міністерство доходів і зборів шляхом перетворення.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» було створено Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області як правонаступника реорганізованого органу - Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 941 від 14 грудня 2016 року “Про перейменування деяких територіальних органів Державної фіскальної служби” Державну податкову інспекцію у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області перейменовано на Державну податкову інспекцію у Новокодацькому районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України “Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби” №296 від 28.03.2018 Державну податкову інспекцію у Новокодацькому районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" визначено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності та Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби та Державної митної служби.
Основні завдання та повноваження ДПС визначені в Положенні про ДПС (далі - Положення) затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 №227.
Згідно з пунктом 7 Положення ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.
Надалі, згідно із постановою Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" №537 від 19 червня 2019 р. утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком №1 (п. 1 постанови) та реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком №2 (п.2 постанови), зокрема, утворено Головне управління ДПС у Дніпропетровській області та реорганізовано Головне управління ДФС у Дніпропетровській області шляхом його приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
На виконання п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №537 від 19 червня 2019 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про реєстрацію 01 серпня 2019 р. Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, а з 07 серпня 2019 р. розпочата реорганізація Головного управління ДФС у Дніпропетровській області шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлено, що 17.05.2019 проведено державну реєстрацію юридичної особи Державної податкової служби України.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України №682-р від 21 серпня 2019 р. погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 “Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України” функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до наказу Державної податкової служби України №36 від 28.08.2019 р. розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.
На час розгляду справи судами першої інстанції та апеляційної інстанції Державна фіскальна служба України та Головне управління ДФС у Дніпропетровській області як юридичні особи не є ліквідованими та знаходяться у стані припинення.
Отже, Державна податкова служба України та Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є правонаступниками Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області лише в частині реалізації державної податкової політики.
Водночас спірні правовідносини у цій справі не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані ДПС України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р.
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
З огляду на викладене, до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідного запису про припинення Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області вони є належними відповідачами у цій справі як правонаступники ліквідованих Міністерства доходів і зборів України та Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.
Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду відповідно до постанови від 11 лютого 2021 року у справі №826/9815/18.
Водночас, на думку колегії суддів, вирішуючи питання про задоволення позову суд першої інстанції помилково не визначив, хто саме з чотирьох відповідачів є належним.
Колегія суддів зазначає, що справа тривалий час перебуває на розгляді суду – з червня 2015 року. Первісний позов мав вимоги щодо внесення відповідних змін до трудової книжки позивача. 03 листопада 2020 року позивач подав заяву до суду першої інстанції про зменшення позовних вимог. Суд першої інстанції ухвалою від 19 листопада 2020 року задовольнив заяву позивача про уточнення позову та прийняв до розгляду уточнену позовну заяву, з якої, зокрема, було виключено вимогу про внесення змін до трудової книжки.
Втім, на думку колегії суддів, така заява мала бути розглянута судом як заява про відмову від частини позовних вимог в контексті ст. 189 КАС України, адже зменшення позовних вимог є лише зменшенням кількісної характеристики позовної вимоги. В даному випадку позивач по суті відмовився від частини позовних вимог, що має інші процесуальні наслідки, зокрема, неможливість повторного звернення до суду з цими вимогами, тощо.
Так, ст. 189 КАС України передбачає право позивача відмовитися від позову на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі. У разі часткової відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі щодо частини позовних вимог.
З огляду на те, що вимога позивача про внесення змін до трудової книжки була заявлена у первісному позові, а суд першої інстанції вирішив процесуальне питання без дотримання вимог ст. 189 КАС України, враховуючи тривалий розгляд справи, а також те, що під час судового засідання в апеляційній інстанції з`ясовано, що  між відповідачами існує спір з приводу того, хто саме має внести запис до трудової книжки позивача, рішення суду першої інстанції не забезпечує належного захисту порушеного права позивача.
У зв`язку з наведеним, за висновком колегії суддів, слід вийти за межі позовних вимог, розглянутих судом, та зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області у Дніпропетровській області, як правонаступника Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, внести відповідний запис до трудової книжки позивача.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм процесуального права, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 317, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 804/7622/15 змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:
«Позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме в частині заявлених вимог до Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства доходів і зборів України від 25.03.2015 №245-о про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади».
Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 29.04.2015 №206-о «Про оголошення наказу Міністерства доходів і зборів України від 25.03.2015 №245-о «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Зобов`язати Головне управління ДФС у Дніпропетровській області у Дніпропетровській області внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 .
В решті позову - відмовити».

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст постанови складений 18 червня 2021 року.
   
          Головуючий суддя                                                                      О.М. Панченко 

          Суддя                                                                                          С.М. Іванов 

          Суддя                                                                                          В.Є. Чередниченко