Єдиний унікальний номер 235/6952/19 
Номер провадження 22-ц/804/910/21        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021  року                                                                                                                            м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Корчистої О.І., Мальованого Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2020 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Клікунової А.С. в місті Покровську Донецької області, повне судове рішення складено 18 грудня 2020 року, в справі номер 235/6952/19 за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернулось ПАТ «Укргазбанк» з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 14 червня 2013 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір №2233/122-321/04, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 310000,00 грн, з процентною ставкою 18,3% річних за користування кредитом, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Строк повернення кредитних коштів до 13 червня 2023 року. 
В якості забезпечення зобов`язань за Кредитним договором №2233/122-321/04 між ПАТ АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , 14 червня 2013 року між банком та  ОСОБА_2 укладено договір поруки №2233/122П-321/04, відповідно якого ОСОБА_2 зобов`язалась в повному обсязі нести солідарну відповідальність перед Банком за виконання у повному обсязі ОСОБА_1 зобов`язань по Кредитному договору. 
Через неналежне виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором, станом на 10.09.2019 року утворилась заборгованість в розмірі 357128,88 грн, яка складається з: нараховані проценти за користування кредитом за період з 01.04.2014 року по 30.04.2015 року – 55688,74 грн; заборгованість за кредитом – 301440,14 грн, яку банк просив стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2020 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовлено.
Із вказаним рішенням не погодився позивач ПАТ АТ «Укргазбанк», подав апеляційну скаргу,   просив скасувати рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, таким що ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Зазначає, що суд першої інстанції не звернув уваги на правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 08.08.2018 року у справі №331/973/15-ц.
Крім того,  у  пункті 59  постанови від 28.03.2018 року  у справі  №444/9519/12  Велика  Палата 
Верховного Суду зазначила, що перебіг позовної давності стосовного кожного окремого щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
Суд першої інстанції не дослідив розрахунок, наданий позивачем та банківські виписки по особовим рахункам відповідача, та дійшов хибного висновку про застосування строку позовної давності до позовних вимог щодо всієї суми заборгованості, що обумовило ухвалення необґрунтованого рішення.
Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. 
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позивач в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ним 20 квітня 2021 року рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 137). 
Відповідачі в судове засідання апеляційного суду не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до статей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ними 17 квітня 2021 року рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 135, 136). 
26 квітня 2021 року на електронну адресу Донецького апеляційного суду від адвоката Мамонова А.А. надійшла заява, в якій він просить перенести судове засідання призначене на 27 квітня 2021 року у зв`язку з його тривалою хворобою (а.с. 138, 139).
Апеляційний суд не приймає до уваги надану заяву про перенесення розгляду справи через відсутність у адвоката Мамонова А.А. повноважень на участь в судовому процесі в якості представника відповідачів. З ордерів серії ДН  №044464, ДН №044465 вбачається, що повноваження на представництво відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокат Мамонов А.А. мав в Красноармійському міськрайонному суді (а.с. 38, 39). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся учасників справи. 
Заслухавши суддю – доповідача, сторони, та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.  
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що 14 червня 2013 року відповідно до Кредитного договору №2233/122-321/04 між ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 310000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Термін дії договору до 13.06.2023 року (а.с. 14-16).
Додатком 1 до кредитному договору №2233/122-321/04 від 14 червня 2013 року передбачено графік платежів, визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реалізації процентної ставки (а.с. 16-18).
14 червня 2013 року між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №2233/122 П-321/04, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язалась нести солідарну відповідальність перед Банком за невиконання у повному обсязі ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору №2233/122-321/04 від 14 червня 2013 року (а.с. 20).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором №2233/122-321/04 від 14 червня 2013 року вбачається, що станом на 10.09.2019 року утворилась заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Укргазбанк» в розмірі 357128,88 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 301440,14 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 01.05.2014 року по 30.04.2015 року – 55688,74 грн (а.с. 6). 
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з пропуску строку позовної давності, визначеного статтею 257 ЦК України.  
Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується  надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується  повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, заставою, порукою.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). 
Згідно з частинами першою та другою статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
У справі, яка переглядається, умовами Кредитного договору встановлено як строк дії договору (до 13 червня 2023 року), так і строки виконання позичальником зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин.
Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.
Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок  позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу в межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.
Такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).
Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Судом встановлено, що 14 червня 2013 року між ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №2233/122-321/04, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 310000,00 гривень, а відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, передбачені Кредитним договором. Термін дії договору до 13.06.2023 року.
14 червня 2013 року між ПАТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки №2233/122 П-321/04, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язалась нести солідарну відповідальність перед Банком за невиконання у повному обсязі ОСОБА_1 зобов`язань по кредитному договору №2233/122-321/04 від 14 червня 2013 року.
Відповідно до п. 1.2, 1.4 договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору та відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором.  
Сторони в договорі поруки погодили, зокрема в п. 5.1, п. 5.2, що порука діє до припинення забезпеченого нею зобов`язання за кредитним договором, а також припиняється якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором не пред`явить вимог до поручителя.   
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором №2233/122-321/04 від 14 червня 2013 року вбачається, що станом на 10.09.2019 року утворилась заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Укргазбанк» за тілом кредиту в розмірі 301440,14 грн.  
З виписки по особовому рахунку вбачається, що заборгованість за кредитним договором виникла з 11 квітня 2014 року – останній платіж боржником зроблено в березні 2014 року (а.с. 7).
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення всієї суми заборгованості 4 жовтня 2019 року, змінивши умови Кредитного договору відповідно до п. 4.2.4 цього договору та ч. 2 ст. 1050 ГК України.
Представник відповідачів відповідно до ч. 3 ст. 267  ЦК України подав в їх інтересах заяву про застосування наслідків спливу позовної давності (а.с. 86).
Отже, враховуючі наведене вище, з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в межах строку позовної давності, тобто, з жовтня 2016 року, в розмірі 254025,49 грн. 
Підстави  для  стягнення  заборгованості  за  тілом  кредиту  за  період  з  квітня  2014  року   по 
вересень 2016 року включно, в розмірі 47414,65 грн,  відсутні, оскільки такі вимоги заявлені банком поза межами позовної давності
Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, яке припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про повернення частини позики.  
Позивач заявив вимогу про дострокове повернення несплаченої частини кредиту, а також вимагав стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.05.2014 року по 30.04.2015 року в розмірі 55688,74 грн.
Апеляційний суд, враховуючи період, за який заявлено вимогу про стягнення процентів за користування кредитом, та надану відповідачами заяву приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом. 
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції наведеного вище не урахував, тому дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі через сплив строку позовної давності. 
Оскільки у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, судом допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому судове рішення підлягає скасуванню на підставі ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
Крім того, згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягають задоволенню частково, тому розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 3810,39 грн (розмір заявлених вимог – 357188,88 грн (100%), розмір вимог, що підлягають задоволенню – 254025,49 грн (71,13%), сплачено судовий збір в розмірі 5356,93,00 грн (357188,88 грн х 1,5%).
Згідно з пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
За подання апеляційної ПАТ АБ «Укргазбанк» сплачено 8035,40 грн,  апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, тому з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 5715,58 грн.
Отже, з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» підлягає стягненню судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в загальному розмірі 9525,97 грн по 4762,98 грн з кожного.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк»  задовольнити частково.
Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2020 року – скасувати.
Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути  солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», ЄДРПОУ 23697280, заборгованість за кредитним договором №2233/122-321/04 від 14 червня 2013 року в розмірі 254025,49 (двісті п`ятдесят чотири тисячі двадцять п`ять гривень 49 коп.) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,  на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк», ЄДРПОУ 23697280, судовий збір за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 9525,97 грн по 4762,98 грн з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 29 квітня 2021 року.

Суддя: