ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/784/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №711/4732/16-ц Категорія: на ухвалу 	Скляренко В. М. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:
Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.
секретар Попова М.В.
учасники справи: 
скаржник – ОСОБА_1 ;
виконавець – приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А.;
заінтересована особа – ОСОБА_2 ;
особа, яка подала апеляційну скаргу – приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А.; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгена Анатолійовича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А., 
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А., про визнання оцінки протиправною та про зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування скарги вказувала, що на виконанні в приватного виконавця Бурмаги Є.А. перебуває виконавче провадження №58206287 з примусового виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/4732/16-ц від 14 січня 2019 року про стягнення із неї на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 280570 грн.
Як їй стало відомо, постановою приватного виконавця Бурмаги Є.А. від 25 лютого 2019 року призначено суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні Товарну біржу «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , з метою визначення вартості квартири АДРЕСА_1 , яка належить їй (скаржниці ОСОБА_1 ) на праві власності.
Також вказує, що приватний виконавець, не чекаючи отримання нею (скаржницею) вказаної постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, та не чекаючи десятиденного терміну для її оскарження, передав вказану постанову для виконання до Товарної біржі «Універсальна» в особі ОСОБА_3 .
Вважає, що такими своїми діями приватний виконавець порушив її право оскаржити вказану постанову, а також її право заявити відвід даному суб`єкту оціночної діяльності.
Також вказує, що вона не погоджується з оцінкою належної їй квартири та вважає її незаконною, оскільки в порушення пункту 8 Розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, у постанові приватного виконавця Бурмаги Є.А. від 25 лютого 2019 року не вказано, яку саме вартість необхідно визначити суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання Товарній біржі «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , та в які строки. Крім того, не вказано у постанові приватного виконавця від 25 лютого 2019 року і обов`язкового попередження визначити суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання Товарній біржі «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , про відповідальність за недостовірну чи необ`єктивну оцінку майна, що з урахуванням викладеного вище свідчить про неможливість об`єктивного виконання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання Товарною біржею «Універсальна» в особі ОСОБА_3 , постанови приватного виконавця Бурмаги Є.А. від 25 лютого 2019 року та подальшого об`єктивного сприйняття результатів такого оцінювання. Також, в постанові не вказано з якою метою необхідно залучати суб`єкта оціночної діяльності, та з якою метою необхідно визначати вартість належної їй (скаржниці) квартири.
При цьому, оцінювач не здійснюючи огляд квартири, не маючи технічної документації на квартиру, не виходячи із кабінету, здійснила оцінку належної їй (скаржниці) квартири, при цьому визначила саме ринкову вартість квартири.
Крім того, у вказаному витягу з незалежної оцінки, суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання Товарною біржею «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , надано загальну характеристику об`єкту оцінки, однак, об`єкт оцінки, під час проведення оцінки, оцінювачем не оглядався та не досліджувався, що унеможливлює визначення його ринкової вартості.
В подальшому належна їй квартира АДРЕСА_1 мала бути реалізована та була виставлена на торги.
Такі дії приватного виконавця скаржниця вважає незаконними, оскільки на момент видачі Придніпровським районним судом м. Черкаси виконавчого листа від 14 січня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 коштів в розмірі 280570 грн. та на момент відкриття виконавчого провадження №58206287, на підставі вказаного виконавчого листа, належна скаржниці квартира перебувала в іпотеці, відповідно до Договору іпотеки від 26 листопада 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , та перебуває у такому статусі і на даний час.
Вказує, що для реалізації предмета іпотеки потрібно наявність всіх трьох умов, визначених у ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», одночасно, чого у виконавчому провадженні дотримано не було.
Відповідно до пункту 3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року, зареєстрованого в МЮУ 30.09.2016 року за №1301/29431, виконавець у строк не пізніше п`яти днів після ознайомлення стороні із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім – шістнадцятим пункту 2 цього розділу.
Зазначає, що на момент передачі майна на реалізацію 01 березня 2019 року її (скаржника) не було повідомлено про результати визначення вартості її квартири, що свідчить про порушення вимог пункту 3 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року, зареєстрованого в МЮУ 30 вересня 2016 року за №1301/29431.   
Таким чином вважає, що дії приватного виконавця щодо передачі її квартири за адресою: АДРЕСА_2 мають бути визнані протиправними, у зв`язку з чим має бути зобов`язано приватного виконавця Бурмагу Є.А. зняти з реалізації предмет іпотеки щодо якого не дотримано умов його продажу.
Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд: визнати неправомірними дії приватного виконавця Бурмаги Є.А. у виконавчому провадженні № 58206287 з примусового виконання виконавчого листа №711/4732/16-ц, що виданий 14 січня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з неї – ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 280570 грн., щодо винесення постанови від 25 лютого 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні Товарної біржі «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , та в частині передачі квартири АДРЕСА_1 на реалізацію; скасувати постанову приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича від 25 лютого 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні Товарної біржі «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , та заявку приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича про передачу квартири АДРЕСА_1 на реалізацію; визнати протиправною оцінку квартири АДРЕСА_1 , що здійснена Товарною біржею «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , яка відображена у витягу з незалежної оцінки квартири від 25 лютого 2019 року в сумі 552 410 грн.; зобов`язати приватного виконавця Бурмагу Євгенія Анатолійовича зняти з реалізації належну їй – ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року скарга ОСОБА_1 в частині вимог скарги про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.В. щодо винесення постанови від 25 лютого 2019 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні – Товарної біржі «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , та про скасування такої постанови, а також заявки приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.В. про передачу квартири АДРЕСА_1 на реалізацію, про визнання протиправною оцінки квартири АДРЕСА_1 , яка здійснена Товарною біржею «Універсальна», в особі ОСОБА_3 , та відображена у витягу з незалежної оцінки квартири від 25 лютого 2019 року, залишена без розгляду за заявою представника скаржниці ОСОБА_1 – адвоката Топора А.І. від 03 лютого 2021 року.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року скаргу задоволено.
Визнано дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича щодо передачі квартири АДРЕСА_1 на реалізацію неправомірними.
Стягнуто із приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2800 грн.
Ухвала суду обґрунтована тим, що при зверненні стягнення на належну ОСОБА_1 квартиру, яка перебувала у іпотеці ОСОБА_4 на підставі договору іпотеки від 26 листопада 2018 року, приватним виконавцем не було дотримано сукупності всіх умов, визначених частиною 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», тому неправомірно звернуто стягнення на заставлене майно боржника.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, приватний виконавецьвиконавчого округу Черкаської області Бурмага Є.А. подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року і ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 .
У апеляційній скарзі вказує, що оскільки на момент розгляду справи спірна квартира була передана на реалізацію, проведено прилюдні торги та визначено переможцем ОСОБА_5 , суд першої інстанції, враховуючи вимоги закону та практику Верховного Суду повинен був відмовити у розгляді скарги ОСОБА_1 та роз`яснити останній про необхідність звернення до суду із позовною заявою, чого суд не вчинив.
Зазначає, що право іпотеки у ОСОБА_4 (сина боржниці ОСОБА_1 ) виникло 26 листопада 2018 року, тобто, після ухвалення судом 28 серпня 2017 року рішення про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 коштів у розмірі 280570 грн.
Вказує, що у реєстрі іпотек зареєстровано лише право вимоги іпотекодержателя ОСОБА_4 на суму 140000 грн, тому вважає, що посилання суду першої інстанції на те, що розмір зобов`язання ОСОБА_1 збільшився до 680000 грн не ґрунтується на законі.
Стверджує, що факт укладання 19 грудня 2018 року договору про внесення змін до договору позики від 26 листопада 2018 року не свідчить про зареєстроване право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки на суму 680000 грн, та враховуючи черговість задоволення вимог кредиторів, визначених законом, передача на реалізацію предмету іпотеки, з метою задоволення вимог іпотекдержателя в сумі 14000 грн та стягувача у виконавчому провадженні в сумі 280570 грн, жодним чином не порушує права іпотекодержателя, оскільки майно боржниці реалізовано за 552410 грн, а іпотекодержатель гарантовано отримає всю суму 140000 грн.
Також зазначає, що суд захистив права іпотекодержателя ОСОБА_4 , хоча останній до суду з будь-якою скаргою чи позовом не звертався, що на думку скаржника, є грубим порушенням вимог статті 13 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Топор Артем Ігорович подав відзив на апеляційну скаргу та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року - без змін.
У відзиві вказує, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року та постановою Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі № 711/2938/19, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики та договору іпотеки від 26 листопада 2018 року недійсними, у зв`язку з їх фіктивністю.
Зазначає, що у апеляційній скарзі не наведено мотивів незаконності ухвали суду першої інстанції в аспекті протиправності дій виконавця за відсутності згоди іпотекодержателя на реалізацію майна та факту перевищення суми боргу боржниці перед іпотекодержателем, що теж є підставою для не передання майна на реалізацію.
Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення.
Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного. 
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що 08 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК», в особі регіонального менеджера з кредитування агробізнесу відділення вул. Пастерівська, 25 ПАТ «КРЕДОБАНК» у м. Черкаси ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 22/2015, відповідно до якого Банк видав у власність Позичальника кредит в сумі 88500 грн. на строк до 07 лютого 2019 року.
Згідно з пунктом 2.2.1. вказаного Договору, призначення Кредиту – рефінансування заборгованості позичальника: 1.Альфа банк», дог. № 26259001908877 від 10.01.2014 року, сума не більше 62027 грн. 75 коп.; 2. Піреус банк, дог. № 0048201-GGGpl_09521 від 13.11.2013 року, сума не більша 30106 грн. 71 коп.
Крім того, 08 жовтня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК», в особі регіонального менеджера з кредитування агробізнесу Відділення вул. Пастерівська, 25 ПАТ «КРЕДОБАНК» у м. Черкаси ОСОБА_7 , та ОСОБА_1 був укладений Договір іпотеки № 73-І/2015, відповідно до п. 1.1. якого, цей Договір забезпечує виконання зобов`язань Іпотекодавця та вимог Іпотекодержателя за Кредитним договором № 22/2015 від 08.102015 року, який укладено між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем. Сума кредиту була визначена 88500 грн. зі строком повернення до 07.02.2019 року.
Згідно з пунктом 1.3. Договору іпотеки, предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_3 , яке належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу під скасувальною умовою, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 19.02.2002 року за № 3127.
На виконанні в приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є.А. знаходиться виконавче провадження № 58206287 з виконання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 січня 2019 року, виданого на виконання рішення суду, яке набрало законної сили 07 листопада 2018 року, про стягнення із ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 коштів в розмірі 280570 грн в рахунок відшкодування вартості автомобіля марки HONDA CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 25 січня 2019 року (т. 1 а.с. 64-65).
В межах вказаного виконавчого провадження № 58206287 приватним виконавцем Бурмагою Є.А. 12 лютого 2019 року винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої було описано та накладено арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47 кв.м. житловою площею 28,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 71-73).
26 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладений Договір позики, згідно якого Позикодавець ОСОБА_4 передав у власність Позичальника ОСОБА_1 140000 грн., а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк до 28.11.2033 року (т. 1 а.с. 10).
Також 26 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений Договір іпотеки, предметом якого є забезпечення вимог Іпотекодержателя, що витікають з Договору позики, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем 26 листопада 2018 року, а також додаткових договорів до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого Іпотекодавець зобов`язався перед Іпотекодержателем в строк до 28 листопада 2033 року повернути позику в розмірі 140000 грн., сплатити неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених Договором позики, а також виконати інші умови Договору позики та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання умов Договору (т. 1 а.с. 12-14).
Пунктом 1.2 вказаного Договору іпотеки встановлено, що предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира АДРЕСА_3 , яке належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу під скасувальною умовою, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Романій Н.В. 19 лютого 2002 року за № 3127.
19 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений Договір про внесення змін до Договору позики від 26 листопада 2018 року, згідно якого Позикодавець ОСОБА_4 передав у власність Позичальника ОСОБА_1 680000 грн., а Позичальник зобов`язався повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Всі інші умови Договору позики від 26 листопада 2018 року залишені без змін (а.с. 129 том 1).
18 лютого 2019 року Приватним виконавцем було направлено Вимогу до приватного нотаріуса Довгань О.Я. про надання належним чином засвідченої копії договору іпотеки,, укладеного 26 листопада 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 77).
25 лютого 2019 року постановою приватного виконавця Бурмаги Є.А. призначено суб`єкта оціночної діяльності Товарна біржа «Універсальна» для визначення вартості належної ОСОБА_1 квартири (т. 1 а.с. 86).
14 березня 2019 року ОСОБА_4 було направлено повідомлення приватного виконавця про намір звернути стягнення на належне боржниці ОСОБА_1 майно, яке перебуває в іпотеці ОСОБА_4 , з проханням повідомити про розмір невиконаної/непогашеної заборгованості ОСОБА_1 по основному зобов`язанню та кінцевий термін його погашення (т. 1 а.с. 83).
25 березня 2019 року ОСОБА_4 направив приватному виконавцю заяву про те, що він заперечує проти звернення стягнення на належне ОСОБА_1 майно і його реалізацію (т. 1 а.с. 138).
Згідно витягу з незалежної оцінки квартири Товарної біржі «Універсальна» вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на 25 лютого 2019 року становить 552 410 грн (т. 1 а.с. 87).
Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, суд першої інстанції вірно виходив із того, що приватним виконавцем було порушено вимоги ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відсутність всіх трьох умов, визначених вказаною нормою закону позбавляє виконавця права для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.
Так, частиною 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.
Судом вірно враховано, що відсутність хоча б однієї із вказаних умов, унеможливлює звернення стягнення на заставлене майно боржника. Приватний виконавець не може діяти на власний розсуд у цьому випадку.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що хоча право застави на спірну квартиру у ОСОБА_4 за договором іпотеки від 26 листопада 2018 року виникло після ухвалення Придніпровським районним судом м. Черкаси рішення, яке набрало законної сили 07 листопада 2018 року, однак, ОСОБА_4 не надавав згоду на звернення стягнення на іпотечне майно. Навпаки ОСОБА_4 заперечував проти реалізації заставленого майна, що підтверджується його заявою від 25 березня 2019 року.
Отже, умова п. 3 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» не була дотримана приватним виконавцем.
Також колегія суддів погоджується із висновком суду щодо недотримання приватним виконавцем і вимог п. 2 ч. 1 ст. 51 вказаного Закону, оскільки вартість заставленого майна згідно із витягом з незалежної оцінки квартири від 25 лютого 2019 року, становить 552410 грн, а заборгованість боржника ОСОБА_1 перед заставодержателем ОСОБА_4 становить 680000 грн, згідно з умовами укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 договором від 19 грудня 2018 року про внесення змін до Договору позики від 26 листопада 2018 року.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що у реєстрі іпотек зареєстровано лише право вимоги іпотекодержателя ОСОБА_4 на суму 140000 грн, тому відсутні підстави вважати, що розмір зобов`язання ОСОБА_1 збільшився до 680000 грн, є безпідставними.
Так, п. 1.1. Договору іпотеки від 26 листопада 2018 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , визначено, що цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витікають з договору позики, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодавцем 26 листопада 2018 року, а також додаткових договорів до нього, що можуть бути укладені в подальшому (т. 1 а.с. 12). Відсутність інформації про збільшення розміру зобов`язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_4 до 680000 грн у реєстрі іпотек, не свідчить про відсутність такого зобов`язання.
Твердження в апеляційній скарзі про те, що суд захистив права іпотекодержателя ОСОБА_4 , хоча останній до суду з будь-якою скаргою чи позовом не звертався, що на думку скаржника, є грубим порушенням вимог статті 13 ЦПК України, також є безпідставними.
Так, власником заставленого майна є боржник ОСОБА_1 , яка у визначеному цивільним процесуальним законом порядку звернулась до суду зі скаргою на неправомірні дії приватного виконавця під час виконання рішення суду. Неправомірними діями приватного виконавця щодо реалізації заставленого майна боржника було порушено не тільки права останньої, але і права заставодержателя ОСОБА_4 , як правильно встановлено місцевим судом. 
Колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання в апеляційній скарзі на те, що оскільки на момент розгляду справи спірна квартира була передана на реалізацію, проведено прилюдні торги та визначено переможцем ОСОБА_5 , суд першої інстанції, враховуючи вимоги закону та практику Верховного Суду повинен був відмовити у розгляді скарги ОСОБА_1 та роз`яснити останній про необхідність звернення до суду із позовною заявою, чого суд не вчинив.
Так, статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
ОСОБА_1 скористалась своїм правом на оскарження рішень виконавця у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України, звернувшись із відповідною скаргою до суду, що не є порушенням чинного цивільного процесуального законодавства та є правом особи, яка звертається до суду за захистом свого порушеного права.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване судове рішення, яке не підлягає зміні чи скасуванню.
Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгена Анатолійовича слід залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року – залишити без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгена Анатолійовича залишити без задоволення. 
Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                  

                       
Повний текст постанови складений 14 травня 2021 року.