Справа № 460/2553/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М. 
Провадження № 22-ц/811/430/21                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Савуляка Р.В.
секретаря: Савчук Г.В.
за участю: ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»  на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИЛА:
АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 26.06.2008 у розмірі 18922,80 грн, з яких 1581,43 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13152,19 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3050,00 грн – пені, а також штраф відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 250.00 грн – штраф, (фіксована частина), 889,18 грн – штраф, (процентна складова).
06.04.2020 представник позивача АТ КБ «Приватбанк» подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 26.06.2008 у розмірі 294267,18 грн, з яких 1581,43 грн - заборгованість за тілом кредиту, 273184,93 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 5250,00 грн – пені, а також штраф відповідно умов кредитного договору, 250.00 грн – штраф, (фіксована частина), 14000,82 грн – штраф, (процентна складова).
Свої вимоги обгрунтовував тим, що відповідно до укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 кредитного договору № б/н від 26.06.2008,   ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 1800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив згоду на те, що заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Оскільки відповідач ОСОБА_1 порушила зобов`язання з повернення суми кредиту, просить позов задоволити, стягнути на його користь вказану заборгованість, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 4414,01 грн.
Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.06.2008 в сумі 1581 (одну тисячу п`ятсот вісімдесят одну) грн 43 коп.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за їх безпідставністю.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 23 (двадцять три) грн 72 коп. судових витрат, пов`язаних з сплатою судового збору.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржило Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». 
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про відсутність доказів існування кредитних правовідносин. Позивачем до суду надана копія Заяви № б/н від 26.06.2008, згідно якої ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00%. Розмір штрафів при порушенні термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених також договором. Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Факт сплати відповідачем платежів на погашення відсотків ним не спростований, шо в силу вимог статей 12,81 ІІПК України є його процесуальним обов`язком. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що схвалення та виконання договору позивачем щодо користування коштами банку, підтверджується розрахунком заборгованості долученим з позовною заявою, де зазначені відповідні операції. Вважає, що матеріалами справи доведено наявність неналежного виконання боржником зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку із чим кредитор має усі законні підстави для нарахування та стягнення неустойки. Зазначає, що суд помилково відмовив у стягненні процентів за користування кредитними коштами, чим порушив вимоги ст. 1046 та 1048 ЦК України.
Просить рішення скасувати та ухвалити нове яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В судовому засіданні ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення з мотивів, викладених у відзиві на скаргу (а.с.179-181).
Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому їхня неявка відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
Судом встановлено, що 26.06.2008 між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 1800,00 грн шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 03.03.2020 становить 294267,18 грн., з яких 1581,43 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 273184,93 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5250,00 грн – заборгованість за пенею; а також штраф відповідно до умов кредитного договору; 250,00 грн - штраф (фіксована частина), 14000,82 грн - штраф (процентна складова).
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості наявної у відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі  1581,43 грн. 
Згідно зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначав, що 26.06.2008 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 26.06.2008, згідно якої отримала кредит у розмірі 1800,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.14).
Колегія суддів звертає увагу на те, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.06.2008 шляхом підписання заяви-анкети, а отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Тому суд першої інстанції дійшов до правильних висновків про відмову у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за пенею та комісією у розмірі 5250,00 грн, штрафів у розмірі 250,00 грн (фіксована частина) та 14000,82 грн грн (процентна складова) у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті у анкеті-заяві від 26.06.2008, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, що розміщений на сайті: https://privatbank.ua не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору.
Також апелянт вказує на те, що підписана ОСОБА_1 заява від 26.06.2008, серед інших істотних умов кредитування, містить умови щодо розміру базової процентної ставки в місяць – 2,5%(а.с 14).
Однак, як убачається з розрахунку заборгованості за договором, позивачем самостійно здійснювалось нарахування процентів у розмірі 34,8%, 43,2% річних при цьому відповідач, підписавши заяву про умови кредитування погодив процентну ставку в розмірі 30% річних. Будь-яких доказів про те, що банк повідомляв відповідача про зміну (збільшення) процентної ставки та у будь-якій формі погодження за сплату таких процентів матеріали справи не містять. 
За таких підстав колегія суддів, вважає, що у стягненні процентів за кредитним договором слід відмовити.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
       Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 16 грудня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
       
       Повний текст постанови складено:25.06.2021

Головуючий 
       
Судді