ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року 
м. Київ
справа №824/542/16-а
адміністративне провадження №К/9901/7280/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до Кіцманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Кіцманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року (судді:  Капустинський М.М. (головуючий), Охрімчук І.Г., Моніч Б.С.) у справі № 824/542/16-а.

У С Т А Н О В И В:
І. Суть спору
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Кіцманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області (далі - відповідач, контролюючий орган, Кіцманська ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області) про визнання протиправним та скасування рішення контролюючого органу від 5 квітня 2016 року № 000013/24-06-22/ НОМЕР_1 про застосування до позивача як фізичної особи-підприємця фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6 204  470,00 грн за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення контролюючого органу від 5 квітня 2016 року № 000013/24-06-22/ НОМЕР_1 було прийнято контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини. Крім того, позивач зазначив, що він не є суб`єктом правовідносин, які регулює Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року           № 481/95-ВР, оскільки не здійснював та не здійснює будь-якої діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а протоколом огляду від 17 листопада 2015 року не встановлено приналежність йому вилучених під час обшуку тютюнових виробів та причетність його до порушення вимог чинного законодавства.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення діяв у відповідності до наданих йому повноважень та обґрунтовано притягнув позивача, як суб`єкта господарювання (суб`єкта підприємницької діяльності) до фінансової відповідальності - штрафу, за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка, які були виявлені працівниками слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернівецькій області у приміщенні, що належить позивачу. При цьому, суд першої інстанції врахував, що позивач не заперечував факт знаходження у належному йому приміщенні тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка. Твердження позивача, що зазначені тютюнові вироби йому не належать, а належне йому приміщення, в якому їх було виявлено, він здавав в оренду іншим особам, судом першої інстанції не було взято до уваги, оскільки позивач не надав жодних належних доказів на підтвердження зазначених доводів (зокрема, позивачем не було надано документів, які б підтверджували здачу в оренду належного йому приміщення, не вказано яким саме особам було здано в оренду таке приміщення, тощо). Крім того, суд першої інстанції вважає за можливе притягнення позивача до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України (незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, тютюнових виробів або інших підакцизних товарів) не виключає застосування до нього як суб`єкта господарювання фінансових санкцій відповідно до абзацу 15 частини другої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР і це не буде носити подвійного покарання.
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просив скасувати постанову  Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.
5. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Кіцманської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області від 5 квітня 2016 року № 000013/24-06-22/2500407133 про застосування фінансових санкцій до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в розмірі 6  204 470,00 грн. Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що взяті відповідачем матеріали кримінальної справи, як за основу прийнятого оскарженого рішення, не доводять вини позивача щодо незаконності зберігання саме ним тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка. Відсутність складу правопорушення в діях позивача, а саме об`єктивної сторони - не доведення факту вчинення протиправного діяння позивачем, виключає склад правопорушення, інкримінованого позивачу у цій справі та свідчить про безпідставність застосування до нього штрафних санкцій спірним рішенням. Зазначені обставини підтверджуються копією вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.10.2017 винесеного за результатами розгляду кримінального провадження № 32015260000000075 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_2 , яка, відповідно до вироку, визнала, що саме вона в листопаді 2015 року незаконно зберігала спирт та тютюнові вироби різних марок за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як у вказаному процесуальному документі ОСОБА_1 не згадується.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції Кіцманська ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову  Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року та залишити в силі постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2016 року у справі № 824/542/16-а.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, який перебуває на обліку в Кіцманській ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області з 3 квітня 2007 року на загальній системі оподаткування, основний вид економічної діяльності якого за КВЕД - розведення свійської птиці, а також - роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно,     ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ7898608 від 18 червня 2007 року належить нерухоме майно, а саме - будівля свинарника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Судами встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Чернівецькій області при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні №32015260000000075, розпочатому СУ ФР ГУ ДФС у Чернівецькій області 12 листопада 2015 року за ознаками злочину, передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України, здійснено обшук в будівлях, приміщеннях та спорудах АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_1 . Згідно протоколу обшуку від 12-13 листопада 2015 року слідчим виявлено та вилучено 557 ящиків тютюнових виробів без марок акцизного податку України (марки «Джин Лінг», марки «Мінськ», марки «Мерілін») та ємності з рідиною із різким запахом спирту в кількості 3203 шт.
5 квітня 2016 року Кіцманська ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області на підставі отриманих матеріалів кримінального провадження СУ ФР ГУ ДФС і Чернівецькій області (протоколу огляду від 17.11.2015 року), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №32015260000000075 від 12.11.2015 року винесла рішення про застосування фінансових санкцій №000013/24-06-22/ НОМЕР_1 , яким встановлено порушення вимог статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закону № 481/95-ВР), згідно якого: «Алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством», а саме - зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка. Вказаним рішенням згідно з абзацом 15 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6  204 470,00 грн «за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка - 200 відсотків вартості товару але не менше 17000 грн.».
Згідно наданих пояснень відповідача, рішення від 5 квітня 2016 року № 000013/24-06-22/ НОМЕР_1 про застосування фінансових санкцій до позивача, відповідачем приймалось на підставі протоколу обшуку від 12 листопада 2015 року, продовження протоколу обшуку від 13 листопада 2015 року, протоколу огляду від 17 листопада 2015 року, протоколу допиту свідка від 18 листопада 2015 року, протоколу отримання зразків для експертизи від 15 січня 2016 року, постанови про призначення товарознавчої експертизи від 26 лютого 2016 року, висновку управління товарознавчої, інженерно-технічної та криміналістичної експертизи № 142005901-0475 від 11 березня 2016 року.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до положень Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) коли контролюючий орган діє на підставі статті 54 цього Кодексу (тобто коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення. При цьому в пункті 58.1 статті 58 Податкового кодексу України безпосередньо зазначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в разі визначення суми грошового зобов`язання, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідні органи. Зазначене цілком стосується органів доходів і зборів України, які контролюють дотримання вимог законодавства щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. З огляду на аналіз викладених законодавчих приписів контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що пунктом 5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (затверджений постановою Кабінету Міністрів України     від 2 червня 2003 року № 790) встановлено, що підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Тобто, контролюючим органом було допущено порушення як щодо форми, так і щодо підставності (доведеності складу правопорушення) при прийнятті рішення про застосування фінансових санкцій за порушення вимог статті 17 Закону № 481/95-ВР.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.10.2017 винесеного за результатами розгляду кримінального провадження № 32015260000000075 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_2 , яка, відповідно до вироку, визнала, що саме вона в листопаді 2015 року незаконно зберігала спирт та тютюнові вироби різних марок за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному процесуальному документі ФОП ОСОБА_1 не згадується.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
8. В доводах касаційної скарги Кіцманська ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення допущені позивачем в процесі здійснення ним господарської діяльності, а також вказує на неврахування судом апеляційної інстанції положень чинного податкового законодавства, а також того, що оскаржуване рішення про застосування до позивача як фізичної особи-підприємця фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6 204  470,00 грн за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку було прийнято контролюючим органом на підставі отриманих матеріалів кримінального провадження СУ ФР ГУ ДФС і Чернівецькій області (протоколу огляду від 17.11.2015 року), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №32015260000000075 від 12.11.2015, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.
9. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.
10. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.
ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
11. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):
11.1. Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
11.2. Підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54.
Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
11.3. Пункт 58.1 статті 58.
Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до  статті 54  цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до  розділу V  цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у  податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у  податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.
До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.
Форма  та  порядок  надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
11.4. Пункти 86.5, 86.8 статті 86.
Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених  статтею 80  цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.
Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його законними представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.
У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.
У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному  статтею 58  цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.
Податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому  статтею 58  цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
11.5. Стаття 113.
113.1. Строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.
113.2. Застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платників податків від обов`язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом.
113.3. Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Застосування за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), не передбачених цим Кодексом та іншими законами України, не дозволяється.
12. Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР:
12.1. Стаття 1.
Тютюнові вироби - сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також  люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його  замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.
12.2. Стаття 11.
Маркування тютюнових виробів, які реалізуються в Україні, здійснюється таким чином: на кожній одиниці тютюнової продукції (сигареті, цигарці тощо) вказується власна назва виробу.
На кожній  пачці,  коробці або сувенірній коробці вказується: найменування суб`єкта господарювання-виробника або тютюнової компанії; загальна та власна назви; наявність фільтруючого мундштука; кількість одиниць у пачці, коробці чи в сувенірній коробці; відомості щодо вмісту смоли та нікотину в  диму однієї сигарети (щодо сигарет), які наносяться на зовнішню поверхню однієї меншої сторони  упаковки тютюнових виробів і займають не менше 15 відсотків площі цієї сторони; медичні попередження, які наносяться відповідно до вимог, зазначених  у цій частині статті; позначення нормативного документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної для реалізації на території України); штриховий код. 
На упаковці (за виключенням прозорих обгорток), в якій вироби знаходяться в пачках або коробках, вказується: загальна та власна назви виробу; кількість одиниць продукції в упаковці; медичні  попередження,  які  наносяться  відповідно до вимог, зазначених у цій частині статті; штриховий код.
12.3. Абз. 15 частини другої статті 17.
До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку  встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості  товару, але не менше 17000 гривень.
12.4. Частина четверта статті 17.
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом   етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.
13. Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 року № 790:
13.1. Пункти 2, 3, 5.
Фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені  статтею 17  Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
До суб`єктів господарювання, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених  Законом.
Підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
14. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
15. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у  запереченнях на адміністративний позов та апеляційну скаргу та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судом апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих сторонами на підставі статті 9 (11) Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).
16. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення від 5 квітня 2016 року № 000013/24-06-22/ НОМЕР_1 про застосування до позивача як фізичної особи-підприємця фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6 204  470,00 грн за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.
У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що оскаржуване рішення контролюючого органу було допущено порушення як щодо форми, так і щодо підставності (доведеності складу правопорушення) при прийнятті рішення про застосування фінансових санкцій за порушення позивачем вимог статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР, а також судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення про застосування до позивача як фізичної особи-підприємця фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6 204  470,00 грн за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку було прийнято контролюючим органом на підставі отриманих матеріалів кримінального провадження СУ ФР ГУ ДФС і Чернівецькій області (протоколу огляду від 17.11.2015 року), внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 32015260000000075 від 12.11.2015 (про що також зазначає відповідач у касаційній скарзі), однак згідно з вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.10.2017 винесеного за результатами розгляду кримінального провадження № 32015260000000075 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості щодо ОСОБА_2 , яку визнано винною та призначено покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 204 Кримінального кодексу України. Судом апеляційної інстанції з наданих документів встановлено, що ОСОБА_2 , визнала, що саме вона в листопаді 2015 року незаконно зберігала спирт та тютюнові вироби різних марок за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як ФОП ОСОБА_1 у зазначених процесуальних документах щодо вчинення ним вказаного правопорушення не зазначається.
Таким чином, враховуючи вказані положення чинного законодавства, а також встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів зазначає, що у контролюючого органу були відсутні встановлені чинним законодавством підстави для прийняття оскаржуваного рішення про застосування до позивача як фізичної особи-підприємця фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6 204  470,00 грн за зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразку.
17. Судом апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченнях на адміністративний позов та апеляційну скаргу, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
18. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Кіцманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року слід залишити без задоволення.
19. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
20. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Кіцманської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року у справі № 824/542/16-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	І.Я.Олендер І.А. Гончарова   Р.Ф. Ханова