Єдиний унікальний номер 233/5389/17 
Номер провадження 22-ц/804/1506/21        

Єдиний унікальний номер 233/5389/17                                                Головуючий у 1 інстанції Мартишева Т.О.
Номер провадження 22-ц/804/1506/21                                                                       Доповідач Корчиста О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем  України

01 червня 2021 року  Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді  Корчистої О.І.
суддів:   Агєєва О.В., Космачевської Т.В.
за участю секретаря  Володовського Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмуті цивільну справу №233/5389/17 за заявою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції місто Харків, стягувач ОСОБА_1 , боржник Державне підприємство «Донецька залізниця», заінтересована особа Акціонерне товариство «Українська залізниця», про заміну сторони виконавчого провадження,
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця»,
на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2021 року,

                                                          встановив:

У березні 2021 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі за текстом ВДВС) звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
В обґрунтування заяви вказувало, що на примусовому виконанні ВДВС перебуває виконавче провадження №55497003, з виконання судового наказу №233/5389/17, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 21 грудня 2017 року про стягнення з Державного підприємства «Донецька залізниця»  на користь ОСОБА_1 суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 року по 26 квітня 2017 року включно, в сумі 24305,20 гривень.
15 січня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам. 
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Донецька залізниця» перебуває в стані припинення. Крім того, в реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». 
Також вказувало, що згідно постанови Кабінету Міністрів України №938 від 31 жовтня 2018 року ПАТ «Українська залізниця» змінило назву на АТ «Українська залізниця». Відповідно до вимог закону всі їх вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузи, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації – 21 жовтня 2015 року, з якої воно є правонаступником ДП «Донецька залізниця».
Просило замінити боржника з ДП «Донецька залізниця» на його правонаступника АТ «Українська залізниця» у виконавчому провадженні №55497003, відкритому на підставі судового наказу №233/5389/17, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області 21 грудня 2017 року, про стягнення з ДП «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 року по 26 квітня 2017 року включно, в сумі 24305,20 гривень.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2021 року заяву ВДВС задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження, а саме боржника ДП «Донецька залізниця» на його правонаступника АТ «Українська залізниця» по виконанню судового наказу від 07 листопада 2017 року №233/5389/17, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ДП «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 року по 26 квітня 2017 року включно, в сумі 24305,20 гривень.

В апеляційній скарзі АТ «Українська залізниця», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2021 року, відмовити Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження з примусового виконання рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі №233/5389/17, про стягнення з ДП «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 року по 26 квітня 2017 року включно, в сумі 24305,20 гривень.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що АТ «Українська залізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасова окупованій території та території проведення антитерористичної операції (в тому числі ДП «Донецька залізниця»), оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх їх прав та обов`язків до АТ «Українська залізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» від 12 листопада 2014 року №604 не завершена до закінчення проведення антитерористичної операції, і майно ДП «Донецька залізниця» не ввійшло до статутного капіталу АТ «Українська залізниця».
Крім того, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутній запис про припинення ДП «Донецька залізниця», що свідчить про повну цивільну правоздатність останнього та здатність нести відповідальність.
Також, посилаючись на норми п.п. 5-1, 5-2 розділу ІІІ Перехідні та прикінцеві положення Закону України «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», скаржник наголошує, що існує заборона на стягнення з АТ «Укрзалізниця» за зобов`язаннями ДП «Донецька залізниця» до проведення відповідно до законодавства інвентаризації і оцінки майна підприємств залізничного транспорту, що розміщені на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та затвердження передавального акта щодо цього майна Товариству як правонаступнику прав і обов`язків зазначених підприємств, і тому АТ «Укрзалізниця» не може бути стороною даного виконавчого провадження до закінчення перелічених обставин.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. 
Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга АТ «Українська залізниця» підлягає залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що судовим наказом від 07 листопада 2017 року, виданим Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі № 233/5389/17 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати з ДП «Донецька залізниця», стягнуто з ДП «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з лютого 2016 року по 26 квітня 2017 року, включно, в сумі 24305 гривень 20 копійок. А також з ДП «Донецька залізниця» в дохід держави стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень. (а.с. 13, 47).
Судовий наказ, який набрав законної сили 12 грудня 2017 року (а.с.13), 21 грудня 2017 року був отриманий стягувачем. (а.с. 30)
На підставі судового наказу №233/5389/17, виданого Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області та пред`явленого до виконання 21 грудня 2017 року (а.с. 46) державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Титаренко А.В. 15 січня 2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №55497003. (а.с. 48)
Постановою Кабінету Міністрів України №200 від 25 червня  2014 року було утворено ПАТ «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1, до переліку якого входить, зокрема, й ДП «Донецька залізниця». 
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Донецька залізниця» перебуває в стані припинення.
Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
У частині 3 статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно  з частиною  1, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічного з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає в повній мірі виходячи з наступного.
Задовольняючи вимоги ВДВС про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що АТ «Укрзалізниця» є правонаступником ДП «Донецька залізниця».
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «По виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Згідно з частинами 1, 5 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 107 ЦК України після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами. Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що у статтях 104 ЦК та 107 ЦК України не визначається момент переходу прав та обов`язків від юридичної особи, яка припиняється шляхом приєднання. Такий момент не може безумовно пов`язуватися із внесення запису до державного реєстру про припинення юридичної особи, яка приєднується. При реорганізації шляхом приєднання немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Внаслідок приєднання правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при такому виді реорганізації неможливий.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року в справі №910/5953/17 (провадження № 12-98гс19) зазначено, що при реорганізації в формі злиття немає значення, чи вказано в передавальному акті про правонаступництво щодо певного майна, прав чи обов`язків. Адже правонаступник лише один, що унеможливлює виникнення будь-яких спорів щодо переходу майна, прав чи обов`язків. Отже, лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий. Якщо припустити, що правонаступництво настає лише з моменту державної реєстрації припинення юридичної особи, то це призведе до порушення прав кредиторів, які протягом значного періоду часу не зможуть звернутися з вимогами до новоствореної юридичної особи, яка отримає все майно правопопередника, але не буде нести відповідальність за його зобов`язаннями.
Враховуючи, що відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону про особливості утворення Укрзалізниці товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту, правонаступництво не пов`язується з державною реєстрацією припинення підприємства залізничного транспорту, а кредиторам не надавалося право вимагати дострокового виконання вимог у порядку, передбаченому ст. 107 ЦК України, тобто всі їхні вимоги перейшли в повному обсязі до АТ «Укрзалізниця», датою виникнення універсального правонаступництва АТ «Укрзалізниця» щодо підприємств залізничної галузі, які припиняються шляхом злиття, слід вважати дату його державної реєстрації - 21 жовтня 2015 року, з якої воно є правонаступником ДП «Донецька залізниця».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі №264/5957/17 (провадження № 14-37цс20) зазначено, що інформація, відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо правонаступника юридичної особи (відомості, передбачені у пунктах 29 і 30 частини 2, пунктах 14 і 15 частини 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»), не охоплює всіх випадків правонаступництва прав і обов`язків юридичної особи, зокрема у випадку заміни сторони у зобов`язанні, що відбулася до припинення юридичної особи шляхом її реорганізації чи ліквідації.
З огляду на наведене, посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що моментом переходу прав до правонаступника юридичної особи у даній справі слід вважати дату відповідного запису до Реєстру при припинення юридичної особи є безпідставним.
Крім того, апеляційний суд не приймає доводи апеляційної скарги щодо того, що процедура реорганізації підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, та передача їх прав та обов`язків до АТ «Укрзалізниця» відповідно до постанови КМУ «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25 червня 2014 року № 200 та постанови КМУ «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які розміщені на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції» від 12 листопада 2014 року № 604 не завершена до закінчення проведення антитерористичної операції, і майно ДП «Донецька залізниця» не увійшло до статутного капіталу АТ «Укрзалізниця», передача майна не у власність АТ «Укрзалізниця», а у повне господарське відання, не означає, що це майно залишилося в повному господарському віданні державних підприємств залізничної галузі, які припиняються, або те, що реорганізація не відбулась чи призупинена.
Вказані положення постанов КМУ №200 та №604 не регулюють питання правонаступництва, не призупиняють реорганізацію і не визначають те, що певне майно чи зобов`язання не переходить до АТ «Укрзалізниця», як помилково посилається скаржник; у постановах зазначений порядок обліку такого майна - за якою вартістю воно обліковується, відображається в балансі чи обліковується на позабалансових рахунках.
Отже, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2021 року постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги АТ «Укрзалізниця» та залишення без змін ухвали суду.

Керуючись ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

                                                        постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення.
Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                        О.І. Корчиста

Судді:                                              О.В. Агєєв

                                                                                                                            Т.В. Космачевська

Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий                                        О.І. Корчиста