ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/593/21 Справа № 203/180/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Вусик Є. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби в особі Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, громадянки України, працюючої агентом по митному оформленню вантажу АТ “Гідросила”, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 

провадження по справі закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення

В С Т А Н О В И В: 
       
       Вказаною постановою провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України було закрито, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
       Вилучені, відповідно до протоколу про порушення митних правил №0322/11000/20 від 29 вересня 2020 року товари, повернуто ОСОБА_1 .
       Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0322/11000/20 від 29 вересня 2020 року вбачається, що 21 вересня 2020 року відповідно до контракту від 18.02.2020 №HS20200218 на митну територію України в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби морським транспортом із Китаю на адресу AT «Гідросила» (код ЄДРПОУ 05786100, вул. Братиславська, 5Б, м. Кропивницький, 25006), на підставі товаросупровідних документів: інвойсу від 18.02.2020 №HS20200218, ввезено товар: «Токарний автомат з ЧПК-Q7 з приводною головкою в комплекті = 1 шт., токарний автомат з чпк-q7 в комплекті = 1 шт. Одношпиндельні, горизонтальні, металорізальні токарні автомати з ЧПК призначені для механічної обробки деталі: втулка для вузлів підшипникових нш32у-3-01-00д та нш63г-4-01-00 при виготовленні насосів шестеренний, які використовуються в гідросистемах різних с/г машин, який у подальшому згідно CMR від 22.09.2020 №378859 доставлено в зону діяльності Дніпровської митниці Держмитслужби.
       23 вересня 2020 року до митного поста «Кропивницький» ОСОБА_1 подала електронну митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ, зареєстровану за №UA110280/2020/009223, у графі 31 якої задекларувала вищевказаний товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД 8458114100.
       При здійсненні огляду посадовими особами митниці за участю ОСОБА_1 було встановлено, що у вантажному відсіку зазначеного вище транспортного засобу крім задекларованого товару знаходиться два металевих візки.
       За результатами опрацювання запиту, відділом адміністрування митних платежів було винесено рішення про визначення коду товару від 25.09.2020 №KT-UA110000-0154-2020 згідно якого незадекларований товар класифіковано за кодом згідно з УКТ ЗЕД 8716800000 та визначено опис товару як «металевий візок з чотирма поворотними коліщатками та ручкою для транспортування металевої стружки, що надходить від токарного автомату».
       Таким чином, ОСОБА_1 не задекларувала у митній декларації від 23 вересня 2020 року №UA110280/2020/009223 два металевих візка з чотирма поворотними коліщатками та ручкою для транспортування металевої стружки, які підлягали обов`язковому декларуванню при переміщенні через митний кордон України.
       Тобто, митний орган дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, оскільки не задекларувала товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою Дніпровська митниця Держмитслужби в особі Романенко І.М. подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року та прийняти нову про визнання  ОСОБА_1  винною в порушенні митних правил та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 11 235, 60 грн. з конфіскацією металевого візка вартістю 11 235, 60 грн. 
       Вказує на те, що відділом адміністрування митних платежів було винесено рішення про визначення коду товару від 25.09.2020 року №KT-UA110000-0154-20208716800000 та визначено опис товару як “металевий візок з чотирма поворотними коліщатками та ручкою для транспортування металевої стружки, що надходить від токарного автомату”. Вказане рішення у встановленому порядку оскаржене ОСОБА_1 не було та є чинним.
       Звертає увагу на те, що вилучений товар, який був переміщений через митний кордон України підлягає обов`язковому декларуванню незалежно від особливостей перевезення токарного автомату з ЧПК-Q7. Однак, про його наявність ОСОБА_1 у митній декларації №UA11A110280/2020/009223 не зазначила.
       В судовому засіданні апеляційного суду представники Держмитслужби України підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила постанову суду першої інстанції залишити без змін.
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
       Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП, питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.
       Згідно із ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
       Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, відносно ОСОБА_1 були дотримані та виконані в повному обсязі.
Так відносно  ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст. 472 МК України, та стало встановлення районним судом в ході розгляду справи відсутності в діянні  ОСОБА_1  складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
       Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції наголосив, що вилучені (зазначені у протоколі) товари входять до комплекту поставки токарного автомату з ЧПK-Q7 та є його складовими частинами, функціонування без яких, самої камери, не можливе. А отже, і окремому декларуванню не підлягали. 
       Дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що суддею місцевого суду були дотримані вимоги вказаних вище норм матеріального та процесуального права як при розгляді справи про порушення митних правил, протокол за скоєння яких складено щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України, так і при постановленні судового рішення. 
       Відповідно до ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
       Згідно зі ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно ст. 472 МК України, адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
       Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.
       Об`єктом правопорушення, згідно вказаної статті, є порядок переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.
       Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також, відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
       Відповідно до ч. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року №8, підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів.
       Судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги лист, який був отриманий митним органом від АТ “Гідросила”, до дати складання протоколу відносно ОСОБА_1 в якому підтверджено, що токарний автомат поставляється в частково розібраному вигляді для зручності транспортування.
       Більш того, на підтвердження своїх дій в рамках чинного законодавства ОСОБА_1 надала суду інформаційного листа наданого DALIAN HAISEN MACHINERY CO., LTD, (компанії з якою АТ «Гідросила» було укладено контракт від 18.02.2020 №HS20200218 про купівлю-продаж токарного автомату з ЧПK-Q7 в комплекті). В даному листі компанія повідомляє, що контейнер для прийняття металевої стружки, що відвантажений до вказаного вище договору з токарним автоматом є невід`ємною частиною устаткування, яке поставляється. Вартість контейнера входить до загальної вартості контракту. Сам контейнер не є окремою товарною позицією та позначений в специфіка №2 під опцією «стружкоудаление». 
       Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що вилучені (зазначені у протоколі) товари входять до комплекту поставки токарного автомату з ЧПК-Q7 та є її складовими частинами, функціонування без яких, самого токарного автомату, не можливе. А отже, і окремому декларуванню не підлягало. 
       За таких обставин, доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що постанова судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року підлягає скасуванню, оскільки, висновки суду першої інстанції є необґрунтованими, та що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, апеляційний суд до уваги не приймає.
       Дніпровською митницею Держмитслужби не надано жодних належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.
       Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
       Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
       Особу може бути визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері митного оформлення і контролю, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто, за наявності усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення - у сукупності.
       З огляду на викладене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, належно мотивувавши своє рішення.
       Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
       Аналізуючи викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що при оформленні матеріалів про порушення митних правил не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була.
       На переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається. 
       Керуючись ст. ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 
ПОСТАНОВИВ:
       Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби Романенко І.М. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 березня 2021 року – залишити без задоволення. 
       Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2021 року відносно  ОСОБА_1  — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                  Г.П. Слоквенко