Дата документу  
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №316/230/21                  Головуючий в 1 інст. Куценко М.О.
Провадження №33/807/376/21                                                  Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року                         місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Цигиці Л.М. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Цигиці Л.М. на постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 березня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює: фізичною особою - підприємцем магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 17000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 454,00 грн.

Згідно з постановою суду, що 16 січня 2021 року о 15:30 годин ФОП ОСОБА_1 в продовольчому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м.Енергодар, пр.Будівельників, 24, не забезпечив нанесення маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 метра, чим порушив п.п.14 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник  ОСОБА_1  - адвокат Цигиця Л.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду скасувати та провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своєї скарги зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.ст.7, 245, 252, 280 КУпАП, належним чином не з`ясував обставини справи та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Суд першої інстанції, встановивши порушення ОСОБА_1 вимог п.14 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню респіраторної хвороби Covid-19», залишив поза увагою те, що у даному пункті висунуто вимоги щодо осіб, які потребують самоізоляції, та які зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими разом проживають. А тому, в даному випадку, посилання як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду першої інстанції, на порушення ОСОБА_1 п.14 зазначеної постанови - є безпідставним.
Крім того, інспектором поліції неповно зазначено назву постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року, яка має назву «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COV1D-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
Складений стосовно ОСОБА_1 протокол не може бути визнаний належним та допустимим доказом наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, оскільки він не відповідає вимогамст.256 КУпАП, а саме не містить чіткого та зрозумілого формулювання вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.
Також, суд першої інстанції не звернув увагу ні на фото ні на пояснення де ОСОБА_1 вказує, що він вважав що, вимоги для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 метра застосовуються лише на великі магазини. Згідно з наданим фото, магазин має відстань від прилавку до стіни 1 метр, а загальна довжина магазину становить 2 метри, тому на дверях магазину міститься повідомлення про обслуговування в магазині не більш ніж однієї особи. Крім того, суд не звернув увагу на те, що у магазині на час складання протоколу покупців не було, а були лише 2 представника комісії, з якими прийшов інспектор поліції, та продаж товару не здійснювався в магазині, а продавцем був запрошений ФОП для надання пояснень, що підтверджується наданим фото. Дані фото зроблені за допомогою нагрудної камери інспектора, однак в матеріалах справи відсутній диск.
Крім того, незважаючи на надані представником правопорушника заперечення щодо відсутності маркування для перебування в черзі, суддя районного суду не надав цим поясненням відповідної правової оцінки, рішення в цій частині взагалі не мотивував, обмежившись лише твердженням про доведеність винуватості особи у вчинені правопорушення на підставі матеріалів справи, що вказує на формальний підхід суду при розгляді справи, та при вирішенні питання щодо винних дій ОСОБА_1 .
Суд не взяв до уваги наявність пом`якшуючих обставин, а саме, те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, є пенсіонером, нещодавно похоронив дружину та має хронічні захворювання.
Долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення диск не містить відеозапису і є порожнім, тобто, також не має доказового значення.
Таким чином, в порушення приписів ст.ст.251-252,256 КУпАП, матеріали справи №279/164/21 не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Заявлене захисником  ОСОБА_1 – адвокатом Цигицею Л.М. клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки  ОСОБА_1 у розгляді справи участі не брав, згідно з матеріалами справи, копія постанови суду ОСОБА_1 не направлялась та була отримана захисником - адвокатом Цигицею Л.М. в суді 11 березня 2021 року, вже 18 березня 2021 року останньою подана апеляційну скаргу, тобто зловживання своїми процесуальними правами з боку сторони захисту не вбачається. Виходячи з того, що доводи сторони захисту щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження є переконливими, виходячи з принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні (ст.8 Конституції України), задля забезпечення особі, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості реалізувати свої процесуальні права, подана апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Цигиці Л.М., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.
За вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції враховані не в повній мірі при розгляді даної справи.
Так, згідно з матеріалами справи, щодо  ОСОБА_1  складено протокол про адміністративне правопорушення Серії ВАБ №282542 від 16 січня 2021 року, у якому зазначено, що 16 січня 2021 року о 15:30 годин ФОП ОСОБА_1 в продовольчому магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , не забезпечив нанесення маркування для перебування у черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше 1,5 метра. Чим порушив п.п.14 п.2 Постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року. Дії кваліфіковано за ч.1 ст.44-3 КУпАП.
До протоколу додано: 
рапорт інспектора поліції Сургай Г., згідно з яким 16 січня 2021 року о 16:12 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16 січня 2021 року о 16:11 годині за адресою: район АДРЕСА_2 , заявник поліцейський, магазин Дарья, фоп ОСОБА_1 у магазині не забезпечив нанесення маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше як 1,5 м, чим порушив пп.14 п.2 Постанови КМУ 1236 від 09 грудня 2020 року;
виписку з Єдиного державного реєстру фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФОП ОСОБА_1 ; 
Фотоматеріали, на яких зафіксований фасад магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та обстановка торговому залі магазину, у якому відсутнє маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше як 1,5 м, при цьому, в торговому залі перебуває двоє відвідувачів;
письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно з якими, останній зазначає, що він є фізичною особою підприємцем та у нього у власності знаходиться продовольчий магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою  АДРЕСА_2 , в якому він особисто здійснює торгівлю продуктами харчування. Про те, що в магазині повинно бути нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менше як 1,5 м він не знав, так як вважав, що маркування повинно бути нанесено у великих магазинах.
Під час розгляду справи судом першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Цигиця Л.М. надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення.
Дослідивши вказані докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях  ОСОБА_1 міститься склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення).
Так, відповідно до ч.1 ст.44-3 КУпАП, встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 
Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до вимог статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст.44-3 КУпАП.
Так, Постановою Кабінету Міністрів №211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на усій території України карантин, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року №1236 (із змінами на час вчинення вищевказаного правопорушення) «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19)», установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі — COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 28 лютого 2021 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 року, № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 року №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 року, №43, ст.1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст.2029). 
Підпунктом 14 пункту 2 цієї Постанови (в редакції станом на час вчинення правопорушення) передбачено, що на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється окрім іншого: діяльність суб`єктів господарювання, які обслуговують відвідувачів, у яких: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між відвідувачами не менш як 1,5 метра.
Положення вказаної Постанови доведені до відома населення у встановленому законом порядку. 
Отже посилання апелянта на те, що підпунктом 14 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року за №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19)» не встановлено такої заборони, є помилковим, оскільки на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення діяла саме така редакція вказаної Постанови, тому посилання на зазначений пункт як в протоколі про адміністративне правопорушення так і в постанові суду першої інстанції є правомірним. 
Той факт, що інспектор поліції у протоколі про адміністративне правопорушення не вказав повну назву відповідної Постанови Кабінету Міністрів України, не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення або невідповідність складеного протоколу вимогам закону. Реквізити цієї постанови, а саме її номер та дата, в протоколі вказані вірно. 
Складений щодо ОСОБА_1 протокол в цілому відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на фотознімки та пояснення ОСОБА_1 , не відповідають дійсності, оскільки суд надав оцінку цим доказам, та дійшов висновку, що вони підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. При цьому, в письмових поясненнях ОСОБА_1 не заперечується відсутність відповідно маркування в торговому залі магазину.
Посилання апелянта на невеликі розміри приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не можуть свідчити про відсутність обов`язку у суб`єкта господарювання дотримуватись встановлених правил карантину. 
Таким чином,  ОСОБА_1  порушив правила, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.44-3 КУпАП.
Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Таким чином, висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 , фактичним обставинам справи відповідають.
В той же час, при вирішенні питання щодо накладення на правопорушника адміністративного стягнення суд першої інстанції допустив формальний підхід та не в повній мірі врахував фактичні обставини справи та вимоги ст.23 КУпАП, відповідно до яких, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Згідно з матеріалами справи,  ОСОБА_1  вперше вчинив адміністративне правопорушення; є пенсіонером за віком; даних про настання негативних наслідків для будь-кого від цього правопорушення немає; фактичні обставини, викладені в протоколі, ОСОБА_1 не заперечував та не заперечує, порушення пояснює тим, що помилково вважав, що, враховуючи розміри його магазину, відповідне маркування не потрібне. 
Враховуючи всі обставини справи та відомості про особу ОСОБА_1 , на думку суду апеляційної інстанції, вчинене останнім правопорушення є малозначним.
Відповідно до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Згідно з положеннями ч.2 ст.284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржувана постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі положень ст.22, ч.2 ст.284 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити захиснику  ОСОБА_1 – адвокату Цигиці Л.М строк на апеляційне оскарження постанови Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 березня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника  ОСОБА_1 – адвоката Цигиці Л.М. задовольнити частково.
Постанову Енергодарського міського суду Запорізької області від 04 березня 2021 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.44-3 КУпАП, скасувати.
На підставі ст.22, ч.2 ст.284 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.44-3 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити останньому усне зауваження, а провадження в справі закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду                                         С.В. Дадашева
Справа № 316/230/21