ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/403/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Філінюка І.Г.
суддів Богатиря К.В., Мишкіної М.А. 

секретар судового засідання – Чеголя Є.О.
за участю:
від ФОП Кошель О.А. - адвокат Савицька О.М., ордер серії ВН № 1031074 від 21.03.2021;  
від ТОВ «Санафарм» - адвокат Гусаров О.Л., ордер серії ОД № 690894 від 27.04.2021; 
Представник Зозулі Юрія Миколайовича в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 
по справі №916/403/21
за позовом ОСОБА_1 
до відповідачів: 
1. Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни 
2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Санафарм»
про розірвання договору оренди, стягнення заборгованості та виселення, 

суддя суду першої інстанції – Цісельський О.В.
місце ухвалення рішення: м. Одеса, Господарський суд Одеської області
Повний текст рішення складено 17.03.2021. 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви та заяви про забезпечення позову.
ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Санафарм», в якому просить суд:
- розірвати договір оренди нежилого приміщення № 01/12-18 від 01.12.2018, що укладений між ФОП Зозулею Юрієм Миколайовичем та ФОП Кошель Оксаною Анатоліївною про оренду приміщення загальною площею 76,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- стягнути з ФОП Кошель Оксани Миколаївни на користь Зозулі Юрія Миколайовича заборгованість по орендній платі в розмірі 950 666,50 грн., що включає заборгованість зі сплати оренди у розмірі 616 000,00 грн., 42 392,74 інфляційного збільшення, 258 300,94 пені та 33972,82 грн. 3% річних.
- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Санафарм» з нежитлового приміщення № 8, загальною площею 76,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , протягом 5 днів з моменту набрання рішенням законної сили.
16.03.2021 ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, згідно якої заявник просить суд заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Санафарм» та будь-яким іншим особам користуватися нежитловим приміщенням АДРЕСА_3 та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Санафарм» та бідь-яких інших осіб звільнити нежитлове приміщення АДРЕСА_3 . 
Також, заявник просить накласти арешт на рахунки ФОП Кошель Оксани Анатоліївни в межах суми 616 000,00 грн., що є сумою заборгованості по Договору оренди №01/12-18 від 01.12.2018р.
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на наступне.
Позивач зазначає, що між ним та ФОП Кошель Оксаною Анатоліївною 01 грудня 2018 року укладено Договір оренди нежитлового приміщення № 01/12-18, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду на строк до 01.11.2021р., приміщення загальною площею 76.5 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке було фактично передано відповідачу за відповідним актом приймання-передачі приміщення.
Орендар - ФОП Кошель О.А., в порушення умов укладеного договору, ні з ким не погодила суборендні відносини з ТОВ «Санафарм» у належному позивачу на праві приватної власності приміщенні №8 та самовільно і протиправно, без погодження з власником приміщення, передала його в суборенду, а ТОВ «Санафарм» без законних правових підстав перебуває, здійснює свою господарську діяльність на підставі ліцензії на роздрібну торгівлю лікарськими засобами, отриманої в 2012 році, та заробляє прибуток у орендованому ФОП Кошель О.А. нежитловому приміщенні №8, загальною площею 76,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить позивачу на праві приватної власності.
Знаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Санафарм» та здійснення господарської діяльності останнім в приміщенні без законних на то підстав є, на думку позивача, безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони користуватись Товариству з обмеженою відповідальністю «Санафарм» та будь-яким іншим особам нежитловим приміщенням №8 по вул. Ізмаїльська, 58г, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.
Додатково позивач стверджує, що, починаючи з березня 2019 року і станом на 31 січня 2020 року, орендар не сплачує щомісячно орендну плату, розмір якої визначений в п. 5.1 Договору оренди від 01.12.2018 року, тобто протягом 22 місяців орендодавець не отримує оплати за користування орендарем приміщення, що наразі складає 616 000,00 грн.
Таким чином, невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної за користуванням приміщенням протягом 22 місяців, що є порушенням п.5.1 та п. 5.2 Договору оренди від 01.12.2018 року, за твердженням позивача, є однією з істотних підстав для застосування забезпечення у вигляді арешту рахунків відповідача в межах суми заборгованості по Договору оренди.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову від 15.03.2021 у справі № 916/403/21 – задоволено частково.
Накладено арешт на грошові кошти Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни в межах суми заборгованості у розмірі 616 000 грн., що належать Фізичній особі-підприємцю Кошель Оксані Анатоліївні і знаходяться (обліковуються) на її банківських рахунках.
В решті вимог заяви про забезпечення позову від 15.03.2021 – відмовлено.
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову місцевий господарський суд врахував предмет позову, факт ухилення відповідача-1 від виконання зобов`язань за спірним договором та існування заборгованості зі сплати орендної плати протягом тривалого часу та зазначив, що існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зникнення або зменшення коштів, які наявні у відповідача-1, на момент ухвалення рішення по справі.
Крім того, судом зауважено, що такі заходи забезпечення позову не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності.
Не погодившись з прийнятою ухвалою суду про забезпечення позову, Фізична особа-підприємець Кошель О.А. звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 в частині накладення арешту на грошові кошти ФОП Кошель О.А. в межах суми заборгованості у розмірі 616 000 грн., що належать ФОП Кошель О.А. і знаходяться на її банківських рахунках - скасувати. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Скаржник зазначає, що позивач приховав той факт, що 21 березня 2019 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого 21 березня 2019 року ОСОБА_2 було придбано у приватну власність нежитлове приміщення, що було орендовано ФОП Кошель О.А. (без відома та погодження з останньою).
05 серпня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір про розірвання договору купівлі-продажу, на підставі чого 05.08.2019 року було внесено відповідні відомості до державного реєстру речових прав про право власності ОСОБА_1 .
За твердженням скаржника, розмір орендної плати в період саме із серпня 2019 року по лютий 2021 року міг би складати 504 ООО,00  гривень (28 ООО грн х 18 місяців), але жодним чином не 616 000,00 грн., як зазначено позивачем і відображено в оскаржуваній в ухвалі.
Скаржник зазначає, що позивач ухиляється від отримання платежів орендної плати та зазначає про судові справи:
-          справа № 495/3675/19 Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за позовом ФОП Кашель Оксани Анатоліївни до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень та спонукання до виконання умов договору оренди нежитлових приміщень;
-          справа № 916/332/21 господарського суду Одеської області за позовом ФОП Кошель Оксани Анатоліївни до ОСОБА_1 про зобов`язання прийняти орендну плату.
Задовольняючи частково клопотання позивача про забезпечення позову, місцевим судом не обґрунтовано, у чому саме полягає доцільність вжиття цих заходів забезпечення позову, тоді як іншого обґрунтування, ніж «доцільність» оскаржувана ухвала суду не містить.
Так, скаржник вважає, що розмір суми, на яку суд наклав арешт, є помилковим, і саме протиправна поведінка позивача створила умови, за яких виник спір, проте судом першої інстанції ці обставини було залишено поза увагою, що призвело до ухвалення помилкового рішення.
Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі.
13.04.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого, позивач просить залишити ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі №  916/662/19 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Позивач вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано заходи забезпечення, з врахуванням обґрунтованих причин, наявності фактичних обставин для застосування заходу забезпечення позову, а саме:
- протиправна діяльність фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни щодо не виконання зобов`язань та істотних умов Договору оренди від 01 грудня 2018 року за №01/12-18;
- наявність заборгованості по орендній платі відповідно до Договору оренди нежилого приміщення, що є діючим впродовж 22 місяців;
- самовільне та протиправне, без будь-яких правових підстав, без погодження з власником приміщення передача в суборенду третій особі (ТОВ «САНАФАРМ»), яка не є стороною Договору оренди нежилого приміщення №01/12-18 від 01.12.2018.
Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність вжиття заходів шляхом накладання арешту на грошові кошти Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни в межах суми заборгованості у розмірі 616  000 грн.
Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.
22.03.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2021.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюка І.Г., суддів: Мишкіної М.А., Богатиря К.В. що підтверджується витягом з протоколу розподілу судової справи між суддями від 22.03.2021.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №   916/403/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південо – західного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 доручено господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 по справі №916/403/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
25.03.2021 матеріали справи №  916/403/21 надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі №   916/403/21.
Призначено справу №   916/403/21 до розгляду на 26.04.2021 о 12:00 год.
У судовому засіданні 26.04.2021 представник ФОП Кошель О.А та ТОВ «Санафарм» підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Представник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.
До початку судового засідання від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконфенренції, дане клопотання судом відхилено оскільки останнє подано в порушенні встановленого строку частини другої статті 197 ГПК України (ухвала в протокольній формі). 
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначених відповідно до них правовідносин а також доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що між ФОП Зозулею Ю.М., як орендодавцем, та ФОП Кошель О.А., як орендарем, 01.12.2018 року укладено договір оренди нежитлового приміщення № 01/12-18, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне володіння та користування, приміщення загальною площею 76,5 м2, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 8.
Згідно договору метою оренди є використання під аптечний заклад -аптеку.
Розділом 5 договору сторони передбачили розмір орендної плати, який складає 28000,00 грн., та узгодили, що орендна плата сплачується щомісячно в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця в строк не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем.
В день укладення вищевказаного договору оренди приміщення було фактично передано ФОП Кошель О.А. за відповідним Актом приймання-передачі приміщення.
Водночас, позивач вказує, що за період з квітня 2019 року по січень 2021 року включно ФОП Кошель О.А. не сплачує щомісячну орендну плату, розмір якої визначений умовами договору. Таким чином, за відповідачем-1 перед позивачем утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за 22 календарних місяця у розмірі 616 000,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до ФОП Кошель О.А. з претензією від 25.01.2021 року щодо оплати заборгованості з орендної плати за договором оренди нежилого приміщення № 01/12-18 від 01.12.2018р. в розмірі 616 000,00 грн., проте докази спростування існування заборгованості або сплати відповідачем-1 вказаної суми, відсутні.
Звертаючись з заявою про забезпечення позову, позивач вказав, що невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної за користуванням приміщенням протягом 22 місяців, що є порушенням п.5.1 та п. 5.2 Договору оренди від 01.12.2018 року, за твердженням позивача, є однією з істотних підстав для застосування забезпечення у вигляді арешту рахунків відповідача в межах суми заборгованості по Договору оренди.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами суду першої інстанції, що обставини, викладені в заяві про забезпечення позову та докази, надані в їх підтвердження, вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).
Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, про наявність обставин для забезпечення позову може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
(Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 року у справі №904/5971/17, постанові від 07.06.2018 року у справі №910/23468/17, постанові від 04.06.2018 року у справі №910/23741/17, постанові від 04.05.2018 року у справі №910/339/18).
При цьому, дослідивши предмет спору, а саме: розірвання договору оренди нежилого приміщення, виселення ТОВ «Санафарм» та стягнення з ФОП Кошель О.А заборгованості по орендній платі в розмірі 950 666,50 грн., що включає заборгованість зі сплати оренди у розмірі 616 000,00 грн., 42 392,74 інфляційного збільшення, 258 300,94 пені та 33972,82 грн. 3% річних та обраний заявником спосіб забезпечення позову: «накладення арешту на грошові кошти ФОП Кошель Оксани Анатоліївни в межах суми 616 000,00 грн., що є сумою заборгованості по Договору оренди №01/12-18 від 01.12.2018, колегія суддів зазначає, що заявлений спосіб забезпечення є співмірним з предметом спору.
В свою чергу, сама по собі наявність судових спорів не свідчить про наявність підстав для забезпечення позову, однак дає підстави вважати, що відповідач недобросовісно виконує зобов`язання, а з урахуванням посилань позивача на небажання будь-яким чином вирішувати спір, дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може вчиняти дії на ухилення від виконання рішення суду у випадку задоволення позову, що може призвести до неможливості виконання рішення у випадку задоволення позову.
Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів Позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні рішення у випадку задоволення позову.
Оцінивши обставини, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, беручи до уваги предмет та підстави заявленого позову, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що вжитті судом першої інстанції заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ФОП Кошель О.А, є співрозмірними заходами забезпечення позову, відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, не порушують збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та відповідають інституту забезпечення позову в господарському процесі.
При цьому, колегія суддів приймає до уваги, що застосований захід забезпечення позову не порушує прав учасників юридичної особи брати участь в управлінні юридичною особою, не блокує господарську діяльність юридичної особи та не порушує прав осіб, що не є учасниками судового процесу.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач недостатньо обґрунтував заяву про забезпечення позову, оскільки з цього приводу слід прийняти до уваги посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу про те, що на протязі тривалого часу відповідач-1 не сплачує орендні платежі.
Щодо заперечень ФОП Кошель О.А стосовно розміру заборгованості за договором оренди, колегія суддів зауважує, що вказана обставина ні судом першої інстанції ні судом апеляційної інстанції не досліджувалась, а питання періоду та розміру заборгованості за договором буде досліджуватись не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову, а на стадії розгляду спору по суті.
Крім того, колегія суддів дійшла висновку що доводи позивача дають можливість дійти висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову і не спростовані відповідачем.
Також, колегія суду враховує, що зі змісту апеляційної скарги скаржником не спростовано факт наявності заборгованості за договором оренди.
З огляду на вищезазначене, твердження скаржника про відсутність законних підстав для застосування заходів до забезпечення позову, не визначення судом першої інстанції підстав для застосування заходів до забезпечення позову, спростовуються вищевикладеним, тому такі доводи скаржника колегією суддів відхиляються.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду Одеської області, який відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, у зв`язку з чим підстав для скасування чи зміни ухвали Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 у справі №  916/403/21 не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судові витрати.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.03.2021 по справі №  916/403/21 – залишити без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Фізичну особу-підприємця Кошель Оксани Анатоліївни.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 28.04.2021.

Головуючий суддя                                                                      І.Г. Філінюк 

Суддя                                                                                          М.А. Мишкіна  

Суддя                                                                                          К.В. Богатир