Справа № 991/3774/21
Провадження №11-сс/991/405/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року                                                                                м. Київ 

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого                                     ОСОБА_2 ,
суддів                                                ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 

секретар судового засідання – ОСОБА_5 ,
за участю:
особи, що подала апеляційну скаргу – ОСОБА_6 ,
представників особи, що подала апеляційну скаргу – адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 червня 2021 року про відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08.06.2021 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 24.05.2021. 
На обґрунтування ухвали слідчим суддею зазначено наступне.
26.05.2021 ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку направив до Національного антикорупційного бюро України заяву про вчинення суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, адвокатами АО «Юридична фірма «Василь Кісіль і Партнери», посадовими особами Київської міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.
У скарзі заявник зазначає, що судді  ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були членами колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду під час розгляду судової справи, де він є третьою особою, раніше працювали в АО «Юридична фірма «Василь Кісіль і Партнери», та були підлеглими ОСОБА_11 (екс-депутат Київської міської ради) та ОСОБА_12 (юрист Київської міської ради), які були партнерами у вказаному адвокатському об`єднанні. 
За твердженням заявника, протиправні рішення Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо скасування постанов Північного апеляційного господарського суду є наслідком корупційних взаємозв`язків Київської міської ради, АО «Юридична фірма «Василь Кісіль і Партнери» та суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. А тому в заяві від 24.05.2021 ОСОБА_6 прохав притягнути вищевказаних суддів до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 368 КК України.
Втім, за наслідком розгляду скарги слідчий суддя прийшов до висновку, що у своїй заяві ОСОБА_6 не наводить конкретних, відомих йому як заявнику, відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, та наводить доводи, які базуються виключно на його суб`єктивних міркуваннях щодо вчинення злочинів суддями, а його твердження фактично зводяться до незгоди із прийнятими суддями процесуальними рішеннями, що може бути підставою для оскарження судового рішення та притягнення судді до дисциплінарної, а не кримінальної відповідальності. А тому у задоволенні скарги ОСОБА_6 було відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги
і узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погодившись із ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду, 14 червня 2021 року ОСОБА_6 засобами поштового зв`язку було подано апеляційну скаргу, в якій ставиться вимога про скасування ухвали слідчого судді від 08.06.2021 та постановлення нової ухвали, якою слід зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою. 
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне.
Ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду постановлена внаслідок неповного судового розгляду, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. 
Слідчим суддею не враховані імперативні вимоги положень ст. 214 КПК України щодо недопущення відмови у прийнятті та реєстрації заяви про злочин, а лише взяті до уваги письмові пояснення представника Національного антикорупційного бюро про скерування повідомлення про кримінальне правопорушення до Національного агентства з питань запобігання корупції для проведення перевірки. 
Звертає увагу, що у поданому ним повідомленні містились достатні обставини про наявність корупційних зв`язків посадових осіб Київської міської ради, депутата Київської міської ради ОСОБА_13 , екс-депутата Київської міської ради ОСОБА_11 , АО «Юридична фірма «Василь Кісіль і Партнери», в особі адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , а також суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які довгий час працювали юристами в АО «Юридична фірма «Василь Кісіль і Партнери» та були підлеглими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . 
Крім того, представником Національного антикорупційного бюро, який надав слідчому судді копію рапорту, не заперечувалась наявність у його заяві від 24.05.2021 викладених об`єктивних обставин про ймовірне вчинення злочину. 
Його заява містить дані, яких достатньо для внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, а у випадку необхідності отримання додаткових пояснень, детектив Національного антикорупційного бюро може їх отримати шляхом проведення допиту чи інших слідчих дій в рамках вже відкритого кримінального провадження. 
Зазначив, що у разі оскарження бездіяльності посадових осіб щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя не наділений повноваженнями давати оцінку обґрунтованості таких заяв чи повідомлень. Зазначена невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження призвела до неправильного вирішення скарги по суті. А тому прохає апеляційну скаргу задовольнити. 

Позиції учасників судового провадження
Адвокат ОСОБА_8 підтримав доводи апеляційної скарги, яку прохав задовольнити. Вважав, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. 
Адвокат ОСОБА_7 також прохала задовольнити апеляційну скаргу. Зазначила, що ОСОБА_6 звернувся до Національного антикорупційного бюро із повідомленням про кримінальне правопорушення не з приводу незгоди із постановленим судовим рішенням, а через те, що таке рішення не мала права приймати саме така колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. 
ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу, яку прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її змісту. Пояснив, що наведені ним у заяві про злочин факти свідчать про наявність корупційного злочину у діях суддів. Втім, слідчий суддя надав неправильну оцінку таким обставинам, хоча і правильно застосував норми закону. 
Уповноважений представник Національного антикорупційного бюро України у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 207), причини неявки суду не повідомив. 
З підстав, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд здійснений за відсутності особи, чия бездіяльність оскаржувалась.

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали апеляційного провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.
Так, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. 
Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.
Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.
Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про злочин від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із тексту заяви ОСОБА_6 , яка датована 24.05.2021, заявник стверджує, що групою осіб у складі  ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 із залученням невизначеного кола посадових осіб Київської міської ради вчинено корупційний злочин, в результаті якого суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ( ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 ) була отримана неправомірна вигода за постановлення протиправних, як на його думку, рішень. Таким чином, на думку заявника, зазначені судді вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368 КК України. При цьому заявник в будь-якій формі не зазначає обставини, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, 
Так, предметом злочину, передбаченого ст. 368 КК України, є неправомірна вигода, під якою розуміється блага виключно майнового характеру (гроші, цінності, права на майно, будь-які дії майнового характеру). Об`єктивною стороною цього злочину є вчинення конкретних дій службовою особою у формі прийняття пропозиції (виявлення згоди, погодження), прийняття обіцянки (прояв згоди, схваленні дій до безпосереднього одержання вигоди) або одержання (набуття, приймання) неправомірної вигоди. Зазначені дії мають альтернативний характер, або ж можуть мати послідовний прояв.
Тобто одним із складних елементів виявлення злочину за ст. 368 КК України є фіксація самого факту події злочину, який є обов`язковою умовою та підставою для притягнення осіб до відповідальності. У даному випадку на підтвердження викладених у заяві ОСОБА_6 обставин про можливу причетність суддів до описаних корупційних діянь заявником мають бути вказані та детально описані обставини існування таких фактів (час та місце зустрічей, предмет неправомірної вигоди та спосіб його передачі (реалізації), свідків цієї події). 
Втім, таких відомостей заява ОСОБА_6  не містить, а по суті за своїм змістом зводиться до власних умовиводів заявника щодо можливого злочинного зговору між службовими особами Київської міської ради (без зазначення прізвищ і кола таких осіб) та суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, без наведення обставин вчинення кримінального правопорушення на підтвердження цих тверджень. 
У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку про відсутність в заяві ОСОБА_6  від 24.05.2021 очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про наявність у діях суддів складу кримінального правопорушення і що такі відомості мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Водночас, Національне антикорупційне бюро України листом № 0423-188/17644 від 07.06.2021 повідомило ОСОБА_6 , що із аналізу його звернення встановлено, що наведені дані самі по собі не можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а звинувачення службових осіб щодо прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди не мають фактичного підтвердження. Втім, для проведення відповідної перевірки викладених в заяві обставин щодо можливого порушення службовими особами вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, звернення ОСОБА_6 було скеровано до Національного агентства з питань запобігання корупції (а.с. 95). Тобто, посадові особи Національного антикорупційного бюро за наслідком розгляду заяви, встановили, що вона не містить очевидних ознак кримінального караного діяння та надали Заявнику письмову відповідь, що виключає бездіяльність, яка може бути предметом оскарження слідчому судді. 
Щодо пояснень адвоката ОСОБА_7 про те, що підставою для звернення ОСОБА_6 до Національного антикорупційного бюро із повідомленням про злочин відносно суддів було не через його незгоду із постановленим ними судовим рішенням, а через те, що означені судді не мали права розглядати справу, Суд зазначає наступне. 
Відповідно до матеріалів апеляційного провадження, ОСОБА_6 залучений до участі у справі № 910/27779/14 як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. При цьому, відповідно до встановленого порядку здійснення судочинства у судах господарської юрисдикції, у зазначеному статусі такий учасник захищає в процесі власні інтереси, а тому є самостійним учасником процесу. Третя особа без самостійних вимог має право заявляти клопотання, відводи, подавати докази і брати участь в їх дослідженні, висловлювати свої доводи і міркування, заперечувати проти доводів інших осіб, що беруть участь у справі. Вона може оскаржувати рішення суду і вчиняти інші дії, передбачені законом (ст. 50 ГПК України).
Як вбачається із протоколу судового засідання Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.12.2021 у справі № 910/27779/14, ОСОБА_6 приймав участь у даному судовому засіданні (зворотній бік а.с. 75). Тому, будучи обізнаним про можливу наявність довготривалих дружніх стосунків між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ( ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 ) як між собою, так і з іншими представниками сторін, що приймали участь при розгляді справи, і що могло викликати у ОСОБА_6 сумнів у неупередженості складу суду, він мав право та можливість заявити про відвід конкретного судді або колегії суддів в цілому. Втім, таких клопотань, спрямованих на врегулювання можливого конфлікту інтересів в порядку, визначеному процесуальним законом, жодним із учасників, зокрема ОСОБА_6 , заявлено не було. 
Водночас колегія суддів зауважує, що питання, які виникають при існуванні обставин, що виключають участь судді (колегії суддів) у розгляді справи чи за наявності у діяльності суддів реального або потенційного конфлікту інтересів, мають досить широкий спектр можливих механізмів вирішення та реагування на них, як в порядку, визначеному як відповідним процесуальним кодексом, так і Законами України «Про судоустрій і статус суддів», "Про вищу раду правосуддя" тощо. В той же час, питання, пов`язані з початком процедури кримінального переслідування за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, зокрема корупційного, унормовані положеннями Кримінального процесуального законодавства України, а віднесення певної дії чи бездіяльності саме до категорії кримінально караних відноситься до виключної сфери регулювання нормами Кримінального кодексу України. Тому, у разі, коли мова йде про вчинення суддями корупційного кримінального правопорушення, лише само по собі твердження про можливу наявність довготривалих дружніх чи ділових взаємозв`язків між особами не може свідчити про існування будь-якого елементу складу злочину, передбаченого ст. 368 КК України, зокрема його частиною четвертою. 

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя дійшов цілком правильних висновків, що в заяві ОСОБА_6  від 24.05.2021 не зазначені обставини, які б могли свідчити про вчинення суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду кримінальних правопорушень, а твердження Заявника фактично зводяться до незгоди із прийнятими процесуальними рішеннями колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Водночас, апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів щодо порушень, допущенних слідчим суддею під час постановлення оскаржуваної ухвали від 08.06.2021, тому у її задоволенні слід відмовити, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду – залишити без змін.
Керуючись статтями 214, 303, 376, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів –

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 – залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 червня 2021 року – без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                         ОСОБА_2 

Судді:                                         ОСОБА_3 

                                                                ОСОБА_4