Справа № 428/8977/20 
Провадження № 33/810/54/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року                                                                         м. Сєвєродонецьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Василович Г.Ю. за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Луганського апеляційного суду в м.Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 січня 2021 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И Л А :
Оскаржуваною постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти мінімумів доходів громадян, що складає 2 465 грн. 00 коп.

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу ДНС-2/996 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП від 23.10.2020, ОСОБА_1 вчинив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, в умовах особливого періоду.
28 березня 2020 року наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 69 майора ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У період з 28.03.2020 по 20.10.2020 майор ОСОБА_1 , який проходить військову службу на посаді начальника відділення забезпеченім ІНФОРМАЦІЯ_2 , недбало поставившись до військової служби в умовах особливого періоду, в порушення Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, не організував ведення обліку військового майна в службі забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства, що проявилось у веденні у відділенні забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 карток обліку військового майна особистого користування (карток обліку матеріальних засобів особистого користування) за формою, яка не передбачена вимогами Інструкції, а також у відсутності в окремих картках обліку матеріальних засобів особистого користування підписів начальника відповідної служби забезпечення, гербової печатки та підписів отримувача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав 19.03.2021 року апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи його тим, що він взагалі не знав про наявність вказаної постанови, оскільки у зв`язку із специфікою його роботи часто перебуває у службових відрядженнях, повістки до суду він отримував після проведення судових засідань, клопотань про відкладення розгляду справи ним не подавалось до суду. А тому висновки суду щодо належного його повідомлення про розгляд справи є необґрунтованими. Також вказує, що постанова суду йому не надсилалась за місцем його мешкання. Про постанову він дізнався лише 15.03.2021 з ЄДРСР, яка була опублікована 12.03.2021, хоча винесена 20.01.2021.

Вирішуючи питання про поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути відновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.
Як свідчать матеріали справи, 20.01.2021 року ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні. Згідно з копією супровідного листа Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2021 копію постанови суду направлено ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять доказів отримання ним вказаної постанови суду. 

Судочинство в Україні здійснюється на підставі змагальності, що означає самостійне обстоювання кожною стороною провадження своїх прав та інтересів, а тому є підстава для поновлення їй процесуального строку на оскарження цього рішення.
Таким чином, за наявності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливим поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 січня 2021 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. 

Посилаючись на вимоги ст. 268 КУпАП, зазначає, що повістки до суду він отримував після проведення судових засідань у зв`язку із перебуванням у службових відрядженнях, клопотань про відкладення розгляду справи ним не подавалось до суду. Також суд надіслав листа на ім`я військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу інформування його про судове засідання, коли він перебував у службовому відрядженні і фізично не міг бути присутнім на засіданні суду.
Крім того вказує, що з відомостями викладеними в складеному протоколі, він був не згоден, про що зазначив в протоколі і сподівався надати пояснення суду, який розглядав справу по суті, але всупереч цього суд вказав в постанові, що він згоден з обставинами викладеними в протоколі.
Також вказує, що з 21.09.2020 року по 20.10.2020 року була проведена перевірка, відповідно 20.10.2020 року за результатами перевірки вже була виявлена особа, яка вчинила правопорушення, але всупереч вимогам ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення був складений лише 23.10.2020 року, також протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП. 
Зазначає, що під час проведення перевірки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 він знаходився у плановій щорічній відпустці, про що не могли не знати представники ЗВ ВСП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, свідка ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, провівши судові дебати, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що про рішення суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності він дізнався 15 березня 2021 року з Єдиного реєстру судових рішень. Копію судового рішення в установленому законом порядку він досі не отримав. Тому просить поновити йому строк на подачу апеляційної скарги, враховуючи те, що судове засіданні у суді першої інстанції було проведено без його участі. Він належним чином не був повідомлений про судове засідання, мобільний зв`язок з ним суд не встановлював.
Щодо обставин адміністративного правопорушення, які викладені в постанові суду, пояснив, що все розпочалося з того, що він помилково підписав довідку про вартість речового майна 07.09.2020 року на ім`я солдата ОСОБА_3 під час його звільнення з військової служби , а саме вартості недоотриманого ним майна для відшкодування йому його у грошовому еквіваленті. Із ОСОБА_4 він зустрічався, після чого все було врегульоване. Дійсно у деяких картках обліку матеріальних засобів особистого користування не було підписів бухгалтера, картки за формою були такі, які діяли раніше іще до його призначення на посаду. Однак все було зареєстровано в книги реєстрації облікових документів у його відділенні. У нього на забезпеченні знаходиться 700 військовослужбовців.
Всі недоліки, які у нього виявили 20.10.2020 року члени комісії під головуванням капітана ОСОБА_5 , який склав потім щодо нього адміністративний протокол 23.10.2020 року , він усунув негайно до складення протоколу, у зв`язку з чим написав у протоколі, що не згоден з ним. У квітні 2021 року проводився внутрішній аудит процесів речового забезпечення за період з 05.09.2017 року по 28.02.2021 року на рівні Луганського об`єднаного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від Міністерства оборони України. Вважає, що його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності. Він на посаді начальника відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 перебуває з 28.03.2020 року. Він щоквартально перевіряв правильність ведення карток обліку матеріальних засобів . 
Свідок ОСОБА_6 пояснив суду апеляційної інстанції, що він працює помічником військового комісара з правової роботи, є начальником юридичної групи Луганського ОТЦК та СП з 23.07.2015 року. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 був складений з порушеннями строків, передбачених ст.254 КУпАП, на що суд першої інстанції не звернув увагу. Розгляд вказаного протоколу у суді відбувся без участі ОСОБА_1 , без його згоди на це, що є порушенням його прав на захист.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що протокол про адміністративне правопорушення хоча і складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, він містить дату і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, однак в порушення вимог ст. 254 КУпАП зазначений протокол складений з порушенням строків, визначених цією статтею, оскільки адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП було виявлено під час проведення службової перевірки 20.10.2020, проте протокол складений лише 23.10.2020.
Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення , у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяті чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.
У зв`язку з чим, протокол про адміністративне правопорушення повинен був складений на наступний день після виявлення адміністративного правопорушення, тобто 21.10.2020 року, а не пізніше. 
На вказані порушення норми закону суд першої інстанції не звернув уваги, незважаючи на те, що він допитав ОСОБА_5 , як особу, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в судовому засіданні як свідка, та провів розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних матеріалів. 
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримався зазначених вимог закону.

З змісту постанови суду першої інстанції слідує, що , 20 січня 2021 року ОСОБА_1 не брав участі під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, та в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про належне і своєчасне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час судового розгляду справи. 

Згідно з матеріалами справи, після надходження матеріалів адміністративного правопорушення до Сєвєродонецького міського суду Луганської області 28.10.2020, вказану справу призначено до розгляду на 04.12.2020, на вказану дату ОСОБА_1 було викликано шляхом направлення судової повістки поштою за адресою його мешкання, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, проте до суду повернувся поштовий конверт з позначкою «адресат відсутній». Судовий розгляд був відкладений на 18.12.2020 із сповіщенням на адресу Луганського обласного військового комісару з проханням забезпечити явку ОСОБА_1 , на що суду була надана відповідь про неможливість забезпечення явки останнього у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у службовому відрядженні з 17 грудня тривалістю 3 дні. Однак суд першої інстанції не відклав судове засідання та в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу без його участі.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд вважає, що у даній справі  судом першої інстанції порушено встановлених конституційних та гарантованих конвенційних прав ОСОБА_1  на захист від адміністративного переслідування державними органами, а отже порушення гарантованого йому права на справедливий суд, у зв`язку з чим постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Висновки суду першої інстанції щодо неявки ОСОБА_1 до суду, який був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що наведена поведінка останнього спрямована на затягування розгляду справи є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст.277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 172-15 КУпАП розглядаються судом протягом доби.

Вказана справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП надійшла до суду першої інстанції 28.10.2020 року (.а.с48) і зацікавлена сторона, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , повинна була забезпечити явку ОСОБА_1 у судове засідання на наступний день, тобто 29.10.2020 року. 
Однак, суд призначив розгляд вказаного протоколу про адміністративне правопорушення на 04.12.2020 року та намагався повідомити про судове засідання ОСОБА_1 судовою повісткою з рекомендованим повідомленням за місцем його проживання без урахування того, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та може бути у будь-який час знаходиться поза межами свого проживання за службовою необхідністю. 

Очевидно, що справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.172-15 КУпАП відноситься до категорії військових адміністративних правопорушень, а тому законодавець встановив для вказаної категорії справ про адміністративні правопорушення стислий строк для їх розгляду для виконання завдань , передбачених ст.1 КУпАП. 

На час апеляційного розгляду минув трьохмісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачений ст.38 КУпАП.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності» поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тобто, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи, що на момент апеляційного розгляду строки, передбачені статтею 38 КУпАП, закінчилися, апеляційний суд вважає за необхідне, скасувавши постанову суду першої інстанції, відповідно до вимог п.7 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі, задовольнивши тим самим апеляційні вимоги частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,апеляційний суд ,-
П О С Т А Н О В И В :
Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20 січня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-15 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду :                         Є.В. Тополюк